ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
З усіх великих американських співачок вона була найкращим лінгвістом.
Якось вона навіть вивчила угорську мову,
щоб мати змогу співати в угорській опері.
А це Джессі Норман співає своєю бездоганною французькою
«Je Te Veux» Еріка Саті.
Точно нічого не хочеш їсти?
Так, не хочу.
Знаєш, цими вихідними поїду на той ярмарок антикваріату в Балтиморі.
Туди їхати п'ять годин,
тож вирушу одразу після роботи,
щоб у суботу раніше потрапити на ринок.
Гаразд.
Побачимося в неділю, гаразд?
Кохаю тебе. Бувай.
То як життя?
Добре.
Змитий телефон повернулася.
І хто це, нагадаєш?
Я змила її телефон, коли дізналася, що вона тягається з іншою.
Припини зустрічатися з такими жінками.
Якими?
Жінками, які тобі не рівня.
Тими, яких ти можеш назвати «Змитий телефон».
Ти зустрічаєшся з жінками, з якими не збираєшся вступати в стосунки.
Може, в цьому й суть.
Де Аліша?
Поїхала до Балтимору на якийсь розпродаж антикваріату.
Овва. Поїхала аж до Балтимору?
Нічогеньке там барахло, мабуть, продають.
Напевно.
Як у вас справи? Що там із дитиною?
Ми не говоримо про це після викидня.
Вона більше не хоче дітей?
Я не знаю, чи вона ще хоче мене.
Справді?
Так, бувають і хороші дні.
А потім ми днями не спілкуємося.
Немов над нами темна хмара висить.
Мені шкода.
Нічого. Вибери щось подивитися.
Я зроблю маску для обличчя. Не хочеш?
Я не хочу виглядати як Дарт Вейдер.
Може, це подивимося?
Так, я б подивилась якийсь старий фільм.
Печива хочеш?
Молоко маєш?
Ні. Лише печиво.
Ні, не хочу.
Ти не їси печива без молока?
Ні, я люблю розмочувати.
Що?
Анно Мей, ти з'їси це печиво.
І воно тобі сподобається.
Гаразд. Піду змию маску.
Увімкни духовку.
Серйозно?
Що?
Ти купуєш порізане на квадратики?
Так. Це заощаджує час і чудово виглядає.
Тобі що, п'ять років?
Ось. Поклади його до холодильника.
Займись чимось. Не верзи дурниці.
Овва. Відгук у «New Yorker».
«"Три кохання Алтеї Вотерз" -
це жорстка книга про американські реалії
і поема, написана мовою світла, музики й кохання».
Дуже мило.
Як справи з другою книжкою?
Відверто кажучи, не дуже.
Зазвичай я пишу швидко,
але чомусь ця… не йде.
Не хвилюйся, піде.
А якщо ні?
Ти боїшся?
Так, боюся.
Боюся, що в мене закінчаться ідеї.
Боюся, що все це зникне.
Боюся, що повернуся до старого життя, працюватиму в комірці.
Заспокойся. Все буде гаразд.
-Сподіваюся. -Не психуй.
Усе буде добре.
Дякую за підтримку.
КНИЖКИ - «ТРИ КОХАННЯ АЛТЕЇ ВОТЕРЗ»
Пам'ятаєш мого друга Деймона?
Так, здається.
Днями я ходила до його батька.
Мило.
Не надто. У нього латеральний склероз.
Мені шкода.
Так.
Коли я була мала, батька в мене не було.
То він його замінив.
Завжди водив сусідських дітей у кіно.
А одного дня дав моїй мамі грошей,
щоб вона мені купила форму під виплату.
Дякувати Богові.
Він був хорошим дядьком.
Я бачила його кілька років тому.
Усе було добре.
Та кілька днів тому
він був у такому страхітливому візку,
під'єднаний до дихального апарату.
А ще в нього до холодильника причеплена записка
«Не реанімувати».
Це лайно підкралось непомітно.
Овва. Мені дуже шкода.
Я сиділа в його будинку
і дивилася на його стіну,
на якій було повно малюнків.
Його дитячі фото.
Речі зі школи,
військові фото, весільна фотка.
Фотки, як росте Деймон.
Мене це вразило.
Неважливо, чим ти займаєшся у житті.
Ось що стається.
Стаєш старим і хворим.
Справді?
Ти залишиш мене саму, наодинці з соромом і почуттям провини?
Нічого, впораєшся.
Тобі легко казати. Ти ж спиш зі Змитим телефоном.
-Ти вільна. -Ти теж можеш бути вільна.
Я не хочу бути вільною.
Я не в стані сідати за кермо.
Може, переночуєш у гостьовій кімнаті?
Я не можу тут ночувати, Деніз. Це незручно.
Гаразд. Я тебе відвезу.
Дай мені худі, будь ласка.
Чому ти зупиняєшся?
Треба глянути, чи не збила щось.
ПАРКОВКА ДЛЯ ВІДВІДУВАЧІВ - ПРИЙМАЛЬНЕ ПЕДІАТРИЧНЕ ВІДДІЛЕННЯ
Деніз Воткінз тут. Я її дружина.
-Зареєструйтеся на третьому поверсі. -Гаразд.
Ти в порядку? Як почуваєшся?
-Трохи шокована, відверто кажучи. -Так.
Трохи страшно, але…
Лікарі зробили знімки. Кажуть, мозок не ушкоджений.
-Дякувати Богу. -Так.
У мене подряпина на нозі
і синець на лобі, але…
Добре.
Сказали, все буде добре.
Так.
Вибач, що налякала тебе.
Ні. Все гаразд. Рада, що ти в порядку.
Може, заберемося до дідька звідсіля?
-Ага. -Господи.
-Тут жахливо. -Ага.
-Так. -Дякую, люба.
Прошу.
Гей. Усе добре?
Не знаю.
Принести води?
Ні. Не хочу, але дякую.
Гаразд. Повернуся за хвилину.
Що на першому поверсі робить чужа білизна?
Слухай…
Я навіть… Навіть не хочу нічого пояснювати.
Ти спала з нею?
Слухай…
Я клята потвора, так.
Я жахлива людина
і жахливо почуваюся.
Більше цього ніколи не повториться.
То спала, так. Гаразд.
Добре, але ти розумієш,
якою ідіоткою я тепер виглядаю?
Я виїхала до лікарні о четвертій ранку,
бо ти допізна трахала якусь чергову курву.
Не можу повірити!
Я не хочу, щоб ти виглядала ідіоткою.
Це… Я не хочу цього.
Але як ти виїхала о четвертій ранку
і дісталася до лікарні о п'ятій годині, якщо ти їхала з Балтимору?
Із Балтимору їхати п'ять годин.
Я не була в Балтиморі. Я була в місті.
Гаразд. А чому ти була в місті?
Знаєш що? До біса. Я з деким зустрічалася.
-У тебе хтось є? -Так.
Якого дідька? Чому ти тоді йшла нагору,
збираючись перегризти мені горло,
а в самої теж із цим повна дупа?
Якого дідька?
Знаєш…
може, я б не трахалася з Гезер,
якби ти за останні три місяці хоч раз би мене торкнулася.
Я не шукаю виправдання.
Гаразд. Ні, отже…
Я кажу, в нас давно не було інтиму.
Я не торкалася тебе вже кілька місяців.
Ти не розмовляла зі мною кілька місяців.
У нас стався викидень.
Від тебе жодної реакції!
Що ти хочеш почути?
Що я хочу… Хоч щось!
Щоб ти хоч щось сказала!
Знаєш, чому так важко розмовляти?
-Бо я психую. -О боже. Знаєш чому?
Я намагаюся написати ще одну книжку, ось що я роблю.
Це тому, що ти думаєш про себе.
Знову. Думаєш про себе.
Ти думаєш про будинок, роботу, будь-що, лишень не про мене.
Господи Ісусе.
Дідько, я здихаю в цьому довбаному будинку в повні дупі!
Я думаю лише про тебе. Думаю про нас постійно!
-Знаєш, що це? -Клятий вражий син.
-Знаєш, що ти любиш робити? -Я купила тобі зубну щітку.
Ти постійно повторюєш: «Я купила своїй малій це, купила їй те.
-Купила будинок». -Дідько, таки купила.
-Усе крутиться навколо тебе. -Глянь на це вікно…
Та кому потрібне це кляте вікно?
-Тобі! Ти хотіла… -Хай тобі грець!
…жити за містом, мати старовинні оздоби.
-Я не можу. -Я зробила це для нас.
-Я заробила це головою. -Брехня.
Ти зробила це заради себе. Щоб жити своє життя,
щоб я гралася в твою дружину в цьому будиночку.
Зробимо перерву.
Я застеляю це довбане ліжко весь час. Без перерв!
-Жодних перерв! -Якого дідька!
-Із мене годі. -Господи.
-Я стомилася. Годі. -У нас були інтрижки.
-Ми налажали. -Люб…
-Нам потрібна сімейна терапія. -Справа в тому…
-У мене не інтрижка. -Ми впораємося.
У мене - не інтрижка.
Гаразд. То тепер ти кохаєш ту курву?
Так, можливо, я кохаю ту курву.
-Може, вона дасть мені більше, ніж ти. -То йди до неї.
Побачимо, чи зможе та курва купити тобі таку косметику.
А щоб тобі.
Знаєш що?
Живи своїм клятим життям, а я не буду тобі заважати.
Бо так тобі подобається.
Я для тебе клята декорація.
-Я забираюся. -Гаразд.
Довбане печиво.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька