ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
1. POGLAVLJE
Hej. Idem.
Dobro, dušo. Uživaj.
U redu. Mogu li dobiti malo…
Dušo, ma daj. Hajde, dušo.
-Zbilja? -Malo maženja.
-Dobro. Volim te. -I ja tebe.
Dobro.
Što čuje?
Tako dobro.
O, Bože.
Gle, oh
Ožeži Oh, želiš li je?
Ona zna što radi Vlada ulicama
O, kvragu.
BERNARDINE EVARISTO DJEVOJKA, ŽENA, DRUGO
Nasmijalo me.
Što to čitaš?
Sherlocka.
Tako bjelačka knjiga.
Ma daj? Jedino je Gospodar prstenova više za bijelce.
Da, to je zbilja bjelačko.
Istina.
Ne mrziš li kad ti dim uleti u oko?
Ne, jer moraš… Moraš ga otpuhnuti.
-Znam. Ponekad sjebem. -Ne znam.
Moraš samo… Malo više, samo…
Osjećam se kao ptić.
Dušo? Spavaš?
Manje-više.
Ne mogu spavati. Želiš li gledati onu seriju?
Dolina sreće?
Ali onda ću biti budna do četiri,
a moram se naspavati jer sutra imam onaj intervju.
Zaboravila sam.
-Nema veze. -Oprosti. Volim te.
I ja tebe toliko volim.
U redu, čekaj. Imam brzinsko pitanje za tebe.
Samo trenutak. Dakle.
Želim da dobro razmisliš o ovome.
Recimo da ti priđe izdavač i kaže:
„O, ne, Denise.
Imam jednu ludu priliku, golemi ugovor od pet knjiga.
Bit će to franšiza, ekranizirat ćemo je.“ Dobro?
A ti joj samo moraš
lizati pazuha svaki dan godinu dana.
Bi li pristala?
Da, bih. Možemo li sada spavati?
Da. Htjela sam provjeriti da to zaista želiš.
Da, želim. Želim biti uspješna. Kao Drake i Trey Songz.
To je dobro znati. Laku noć, dušo.
U redu, čekaj. Imam još samo jedno pitanje.
Koji vrag, stara? Isuse.
Dobro.
Znaš kakva sam kad sam pospana.
Ovo je ozbiljno.
Da bi mi spasila život, u redu?
Bi li lizala pazuh nekome svaki dan do kraja svog života?
Svaki dan, morala bi lizati…
Koliko si stara u tom scenariju?
Počinje sada. Od 34. do kraja života.
Netko nas je oteo? To su okolnosti?
Da. Ubit će me, dušo.
Kakav… Je li pazuh znojan?
-Da, užasno znojan. -Ima li…
Gadan, prljavi pazuh.
-Ima li što organsko protiv znojenja? -Da, smrdi.
Dezodorans.
Svaki dan do kraja života.
Gle, želim te ovdje, želim te živu, tako da pristajem.
-Pristajem. -O, Bože.
Toliko sam ti istinski odana.
-Dušo… -Da.
Hvala ti.
Molim te, sad zatvori oči i otputuj u zemlju snova.
Sad sam sretna.
-Spavat ću. -Odlično. Hvala. Savršeno.
Dobro. O, Bože.
Tako se dobro osjećam.
Sad sam budna. Sad ne mogu…
Jesu li to moje dive?
Znam, stara. Što ima?
Vidim te.
Što ima? Ne bježi.
Tina!
Što ima?
Što ima, Chaka?
Ne ljuti se, Chaka.
Još se ljutiš na Patti?
Ne znam kad ćete se pomiriti.
Da, izvoli.
Vidim te. Curo, želiš to.
Ja sam svaka kokoš
Sve je to u vama…
Uzmi.
-Bok. Što ima? -Hej, Denise.
Drago mi je. Lauren.
-Divno miriše. -Hvala.
Hvala.
-Kako divan dom. -Mnogo hvala.
Vatra i sve…
Kako izgleda vaše uobičajeno jutro?
Probudim se, doručkujem. Možda popušim malo trave.
Što inače doručkujete?
Ne znam. Ovisi o danu. Mislim…
Što ste jutros jeli?
Zapravo ne razumijem važnost točnog slijeda doručka.
-Razumijete? -Oprostite.
Samo pokušavam steći dojam
o vama kao osobi.
Da, samo ne znam
kako način na koji pripremam jaja ujutro pomaže kod tog dojma.
Jasno.
-U redu, razgovarajmo o pisanju. -Može.
Kako napreduje nova knjiga?
Pa, napreduje.
Dug je to proces. Posebice s knjigama.
Mislim i da je prošla bila uspješna,
pa osjećam pritisak
da ova bude bolje od nje.
Iskreno, samo je želim završiti i objaviti
i vidjeti što će biti.
U redu.
-Oprostite na smetnji, moram samo… -Hej, dušo.
-Oprostite. -Dobro je.
Na brzinu. Oprostite.
Ja sam Lauren. Vi ste Alicia?
Da. Drago mi je.
Bismo li mogle razgovarati? Samo radi konteksta.
Nisam baš javna osoba.
-Hajde. -U redu?
-Ja to podržavam. Molim te. -Hvala vam.
-Hajde, dušo. -U redu.
Čime se vi bavite?
Pokušavam započeti s dizajnom interijera.
Trenutno radim u trgovini s antikvitetima.
Ima smisla. Imate mnogo antiknih predmeta.
-Hvala. -Zanima me ovaj.
Taj mi je jedan od najdražih.
Da, zove se Goldie Williams.
Bila je seksualna radnica krajem 19. stoljeća u Nebraski.
Uhitili su je… Ne znam zašto su je uhitili.
Ovo je slika s uhićenja.
Policajci su joj govorili da mora biti ozbiljna.
Ona je rekla: „Ne želim.“
Da, volim je. Ima zlatne naušnice,
buntovna je, nalikuje na jednu od mojih tetki… Da.
-Divna priča. -Hvala.
Kako ste se upoznale?
Zajednički prijatelj.
Slavio je rođendan i obje smo došle.
-Da. -Te večeri.
I ti si došla… Prišla mi je i upitala:
„Nisi li ti ona znanstvenica?“ Ili tako nekako?
Znanstvenica?
Vjerojatno sam rekla nešto bolje.
Vjerojatno, da. Pomalo sam se bavila kemijom.
-Ma daj. Ima doktorat iz kemije. -Da.
Pametnija je od mene. Pokušava to sakriti.
-Držim to… -Ne skrivaj.
Da, bavila sam se kemijom.
Obožavala sam to. Bilo je vrlo lijepo.
Ali radna okolina nije mi odgovarala.
Odlučila sam prijeći u dizajn interijera.
Čudno, ali…
Dakle, pametni ste.
Pomažete li supruzi pisati? Čitate li rane verzije?
Jednom si nešto pročitala
i dala mi hrpu bilješki s kojima se nisam nužno slagala.
-Nisi. -Cijenila sam ih.
-Jesi li? -Cijenila sam bilješke.
Nisam ih htjela uzeti.
Nakon toga, bile smo…
-Bilo je napeto tri dana. -Bilo je.
Zaključile smo odvojiti crkvu i državu.
Ja tebi ne govorim što kupiti.
Ti meni nemoj govoriti što s likovima.
I bit će mirno i sretno.
Da.
To je upozorenje.
-Što ima, srećo? -Što ima? Kako si?
-Lijepo te je vidjeti. -Bok. Drago mi je.
-Drago mi je. -Reshmi.
Kako je prošla vožnja? Daleko smo.
Nije bilo strašno.
-Ostavite kapute ovdje. -Može.
Da.
Ovo je predivno.
Spremni za druženje. Hajdemo.
O, moj Bože! Ovo je zemlja udobnosti. Šališ se?
Pokazat ću ti kuću.
-Jako dobro! -Hvala, srećo.
Kao da sam u parku Walden Pond. Reshmi, gle ovo.
-Nevjerojatno. -Ludnica!
Dosta pametovanja. Jesi li što kupila?
-Da. -Što si kupila?
Kupila sam tri seta vrlo lijepih pidžama.
Uživat ćeš u njima koliko i ja.
Kupila si joj pidžamu?
-Ne. Sebi. -U redu.
-Ja ne nosim pidžame. -Ne nosi ih.
Obožavam odjenuti pidžamu prije kreveta.
-Hvala! -Tako je dobro.
Hvala ti.
Čemu otmjeno odijevanje za odlazak na spavanje?
-Želim da mi bude udobno. -Tako je.
-Možeš imati i izgled i udobnost. -Udobnost.
Izgledam odlično. Mogu leći u ovome,
probuditi se, pojesti, otići na sastanak i zatim opet leći.
-Spremna sam. -Ma to je proces.
Meni se ovo sviđa. Potpuna udobnost čitav dan.
-Čitav dan. -Propuštaš priliku.
Društvo nas uči da moramo nositi odjeću
koja nije udobna.
Ovo može biti pidžama.
Može nam biti udobno poput Denise.
Ti spavaš u staroj majici punoj rupa.
Rupe su za prozračnost.
-Rekao sam ti to. -O, Bože!
Nevjerojatno.
Ne, vi ste ludi.
Dođi na našu razinu.
-Tako je. Jednostavno… -Samo…
Ne. Ovo je elegantno. Ovo nije.
Isuse. Dušo, hrana je odlična.
-Zbilja je dobra. -Da.
-Baš dobra. -Hvala.
-Nisam ni… -Sa zadovoljstvom.
…ni rekao jer sam u transu od ovih okusa.
-Bože. -Mogao bih jesti zauvijek.
-Hvala. -Rastura.
Ti još kuhaš?
Tu i tamo.
O, Bože. Zbilja, nevjerojatno kuha.
Ma nije tako. Ona me obožava.
Dakako!
-Kuha ukusnu hranu. -Čekam onu tjesteninu.
-Jedimo tjesteninu. -Sljedeći put…
-Donesite tjesteninu. -Hoćemo.
Da, svakako.
-Tako si skroman. -Slatki ste.
-Hoćeš li me sada osramotiti? -Slatki smo.
Uskladili ste boje.
Hvala. Jesu li iz vrta? Jako su dobre.
Da. Odlične su.
To mi je san, imati vrt
i samo brati stvari i kuhati ih.
Da.
Mi moramo na tržnicu.
Da. I viče jer kupujem previše ljubičaste mrkve.
-Opet to spominješ? -Pa…
Svaki tjedan idemo na tržnicu.
Ova izvuče vreću i raspištolji se.
Ne znam tko dolazi u goste.
Sve ljubičasto ide u vreću.
Ljubičaste mrkve, ljubičasti krumpir, ljubičasti jam.
Na kraju tjedna sve bacimo jer ne skuhamo.
A kad ti kupiš stvari koje bacimo?
I te stvari završe u smeću, no trudim se kupiti manje i prilagoditi se.
U redu, ugledat ću se na tebe, g. Prilagodljivi.
Tržnica u Queensu ionako nije baš nešto.
U Queensu? Zašto u Queensu?
Ondje stanujemo.
Čekaj, nije vam rekao da stanujemo s njegovima?
Da. Nisam to spomenuo jer…
Ma, što god, da. Ondje smo nekoliko mjeseci.
Udobno je, nas četvero u toj maloj kući.
-Možemo li pomoći sa suđem? -Ne, stari, ona to obožava.
-Pomoći ću raščistiti stol. -Volim prati suđe.
-Ti to bolje radiš. -Malo bolje.
-Izvoli. -Hvala, draga.
Ovo trenutno čitam.
Ja sam je pročitala prije tjedan dana.
Čitaš to? Ne, ona sluša audio knjigu.
Sluša je u pozadini
dok kupuje odjeću na internetu.
Pa? Ista stvar. Čitam.
Samo drugačije unosim informacije.
U redu. Mislim da unosiš samo povoljnu odjeću u košaricu.
Znaš li što je neki dan bilo na TV-u? Epidemija.
-O, ne. -Što je Epidemija?
Glupi film iz kojeg su ga izrezali.
Kako ide s audicijama? Još glumiš i to?
Može se reći. Trenutno radim na NCIS Brooklyn.
Radiš na NCIS Brooklyn?
Asistent je u financijskom odjelu.
Trebao si usaditi one umetke kose.
Molim?
Samo kažem, kosa mu se razrijedila.
Da je usadio umetke kad sam mu rekla,
imao bi bujnu kosu i još bi glumio.
-Odakle mi novac za umetke? -Možda od roditelja?
Ne troše na svoju minijaturnu kuću.
Hoćeš li prestati nazivati kuću minijaturnom?
Roditelji su ti vrlo bogati
i nisi objektivna po pitanju veličine kuća.
Usput, odsjeli smo kod njih
u palači na imanju u Chicagu. Znaš što se dogodilo?
Tražili su da odemo.
Da, moji roditelji imaju manju kuću, ali veće srce.
Isuse. Pričaš o umecima za kosu?
Zar je to dobra tema za mene i moje prijatelje?
Samo kažem da si me možda trebao poslušati.
Trebao si koristiti kapi.
Kapi! Znao sam da slijede kapi.
Jebene kapi.
Nitko ih ne koristi, rekao sam ti milijun puta.
Ekipa iz Marvela ne koristi kapi.
Troše tisuće dolara na složene operacije.
Buše im rupe u glavi i guraju novu kosu u njih. U redu?
Bože!
Oprostite, ljudi. Ovo uopće nije primjereno, ispričavam se.
Sigurno vam je veoma neugodno. A najtužnije je što nama nije.
Ovako funkcioniramo. Uobičajeni utorak.
Čitavo jebeno vrijeme ovakva sranja.
Ne znam zašto. Što to radimo? Znaš li što je?
Mislim da se samo bojimo ponovno izlaziti
jer nemamo sređene živote.
Ne mogu pitati žene
žele li izaći s povremenim majstorom.
Govori za sebe. Ja imam sređen život.
Zbilja? Što to imaš?
Poslovnu zamisao? Molim te, reci im.
Reci im. Možda žele uložiti.
-Dobro, hoću. -Da.
Otputujete nekamo i treba vam zalijevati biljke.
Dadilje za biljke, da.
Za 80 dolara mjesečno
Reshmi i prijateljice doći će i…
-Koji vrag? -To zaista postoji. Jebi se.
Da, možda postoji,
možda je neotkriveno tržište u SAD-u.
Ali nešto ću ti reći.
Ti i tvoje klaunovske prijateljice nećete ga otkriti.
Svaki dan dolazi kući u 19 h i govori:
„Još radimo na motu.“
No po mirisu bi se reklo da razrađujete boce Chardonnaya.
Možda bi vam moto trebao biti: „Zadah nam smrdi po vinu.“
Lijepo je doznati što zapravo misliš.
Ispričajte me.
Idem vidjeti kako je.
-Oprosti. -U redu je.
Želiš li čašu vode?
Ne, dobro sam.
Tako se sramim. Žao mi je.
Nisam htjela izlagati naša sranja.
Ne moraš se ispričavati.
Mogu li išta učiniti?
Mislim da ne.
Nisam mislila da će mi život biti ovakav.
Mislim da sam trebala biti u fazi razmišljanja o djeci.
Trebala bih biti u braku, imati sjajnu karijeru.
Mislim da sam previše vremena potrošila misleći:
„Dogodit će se. Jednog dana će se dogoditi.“
I ne znam što se zatim dogodilo.
Nemam pojma kako početi iznova.
Nemoguće je.
Bože, oprosti. Ne moraš ovo slušati.
U redu je.
Koji vrag, stari?
Večer je bila tako dobra.
Toliko tamnopute ljubavi. Bilo je predivno.
Tad ste se počeli svađati kao Whitney i Bobby.
Stanujete s tvojim roditeljima? U Queensu?
Zašto to tek sad saznajem?
Jer me više ne zoveš.
Nismo više prijatelji kao nekad.
Uz svoj veliki uspjeh
dobila si nove prijatelje,
a ja sam otpao.
Nema otpadanja kad si ti u pitanju.
Obitelj smo, čovječe.
Ali moraš me nazvati.
Moraš mi reći što se događa.
Teško je.
Tako ti dobro ide,
a meni ide tako loše.
Sramim se.
Trenutno si u rupi.
I ja sam bila u rupi.
Radila sam za one časopise i glumila da sam spisateljica.
Izvukla sam se iz toga.
I ti to možeš.
Bilo nam je tako dobro.
Jurili smo New Yorkom, radili što smo htjeli,
svaki smo se dan zabavljali.
Nikad nisam shvaćao koliko mi je dobro bilo.
Ovo je bilo surovo.
Da, ludnica. A večer je počela tako divno.
Zatim je postalo pomalo čudno, zatim veoma neugodno,
a na kraju tužno.
No Dev i ja smo lijepo porazgovarali.
-Da? -Da.
Bilo je lijepo. Što je ona rekla?
Da se boji
da joj život neće završiti kako ga je zamislila.
-Što je? -Ništa.
Tužna si i melankolična.
Svaki put kad se par posvađa pred nama, misliš da će nas zaraziti.
Dobro sam.
Sad ti je glas viši za osam oktava.
-Nije mi… Dobro sam. -Ne vjerujem ti. Dobro smo.
Znam da jesmo.
Ne daj im da prenesu tu ludu energiju na nas.
Ova će tamnoputa ljubav opstati. Dođi. Ne, ne. Hajde.
-Da. -Dobro.
U redu. Dobro sam.
Obećavaš?
-U redu. -Dobro.
Idem leći.
-Vidimo se gore. -Može.
Dušo, dolaziš li uskoro? Imam iznenađenje za tebe.
Moram obaviti poziv na brzinu. Stižem uskoro.
U redu.
Dušo, dolaziš li?
Da, samo još nekoliko poziva.
Jebeš ovo.
Kvragu, to je rano.
Ne želim tako rano ustajati za razgovor o knjigama.
Ljudi će zaspati.
U redu. Dobro. 9.30?
Može. Doći ću u 10.
Jer zapravo neće početi prije 10.
U redu. Tko će biti ondje?
Na panel-diskusiji?
Molim? Ne. Nema šanse!
Neću. Jer on nema što reći.
Svaki put kad kažem nešto dobro, on to parafrazira,
ponovi i dobije veći pljesak.
Nije fora. Krade moj pljesak.
Dušo?
Možemo li na tren razgovarati o nečem ozbiljnom?
Koliko ozbiljnom? Malo sam napušena.
Ne znam mogu li pratiti.
Nije toliko ludo. No, znaš. Nešto.
U redu. Može. Hajde.
Dobro. Htjela sam razgovarati o tome hoćemo li imati dijete.
Zašto bismo razgovarale o tome sada?
Rekla si: „Razgovarajmo za godinu dana.“
Prošlo je gotovo toliko.
-Prošla je godina? -Otprilike deset mjeseci.
Dakle, prošlo je deset mjeseci. To baš i nije godina dana.
Ali možemo razgovarati o tome. Samo…
Ne znam. Kao da je prije deset mjeseci
sve bilo toliko drukčije.
Nisam bila najprodavanija u New York Timesu.
Nisam mislila da ću raditi na drugoj knjizi.
To me ubija jer ne napreduje toliko brzo koliko bih htjela.
Želim se usredotočiti na to.
Jebeno ne znam. Gle, možda trebamo pričekati…
Ne želim da to kažeš. Znam što ćeš reći.
-Ne želim da to kažeš. -Kako znaš što ću reći?
-Nisam ništa rekla. -Jednostavno znam.
-Što misliš da ću reći? -Da pričekamo još godinu dana.
-Vidiš? Nisam to namjeravala reći. -Nego što?
Htjela sam reći da pričekamo dok se prašina ne slegne.
-O, Bože. To je… -Dobro, sad sam smiješna. Zbilja?
Ne. Znaš što? Ne želim imati 52 godine i biti trudna.
Imam 34 godine. Jajnici mi počinju trunuti.
Ne opet ta sranja s jajnicima.
-Da. -Ne.
Nećemo o jajnicima.
Nosiš marame na glavi,
jedeš samo prirodno i bobičasto, zar ne?
Jajnici će ti biti super!
Ne, gle. Dopusti mi da ti dočaram.
Recimo da želimo dijete i sljedeće godine kažeš:
„Dušo, spremna sam za dijete.“
Morat ćemo ga čekati devet mjeseci.
Samo kažem, u tom slučaju, trebale bismo početi s pripremama sad.
Samo to kažem. Počnimo razmišljati o tome.
U redu. Dobro. Ne znam ni kako nabaviti spermu.
Idemo li u banku sperme
i gledamo kako svi ti bijelci drkaju u jebene čašice?
Ne. Sjetila sam se davatelja.
-Koga? -Dariusa.
-Molim? Svjetloputog Dariusa? -Dariusa.
S čudnom kosom i slabim imunitetom?
Nema slab…
Jak je, visok, zgodan, inteligentan, drag.
-O, Bože. -Ima dobru energiju.
Darius.
Ja ne…
Dobro. Darius nije loš.
-Da. -Načitan je.
Kul. Ali kako bismo ga uopće pitale?
Poslat ćemo mu SMS:
„Želiš li svratiti na večeru i napuniti čašicu za desert?“
-Ne. -Ne znam…
Ne. Gle. Pozovemo ga na večeru.
Dobro.
I jednostavno predložimo.
Ako odbije, u redu. Nema veze.
Ako pristane, onda…
Da. Onda što? Ako pristane…
-Razmislit ćemo… -…sve će ići brzo.
…o sljedećem koraku. Polako.
Razmisliti o sljedećem koraku. Što želimo…
Dakle, smislit ćemo što dalje ako pristane.
Smislit ćemo što dalje ako pristane.
U redu. To mi je valjda u redu.
-Je li u redu? -Da.
Da!
O, Bože.
-Imaš sreće da te volim. -Imam.
Bit ću užasno napeta.
Hvala ti!
Bože. Bojala sam se.
-Bojala sam se. -Ne moraš se bojati.
Kako da proslavimo pozivanje Dariusa da nam daruje spermu?
Da skinem maramu s glave?
To bi bilo lijepo. Idem po travu.
Moram opustiti mozak.
-Napeta sam. Sranje. -U redu.
Ne možeš početi razgovor s: „Ozbiljno je.“
-Dovraga. -Prilično je ozbiljno.
Ostalo je malo ovoga. Gdje mi je upaljač?
DRUGI DIO
Ovo je bilo nevjerojatno.
Da, dušo.
Odakle ti ovaj recept?
Pronašla sam ga u staroj kuharici.
Zbilja ukusno.
-Razmazila te. -Znam, stari.
Ne znam je li ovo dobar trenutak,
no o čemu ste htjele razgovarati?
Da.
U redu. Razgovarale smo o tome kako bismo rado osnovale obitelj.
I razmišljale smo o davateljima
i mislile smo
da bi nam možda htio biti davatelj?
-Ozbiljno? -Da.
-Polaskan sam. -Da.
Da. Znam da nije laka odluka, pa…
Ne, ja sam za. Zbilja bih to rado učinio.
-Molim? -Da.
Ti si…
Što? Ti si… Ovo je brzo.
Obje mi mnogo značite
i biti dio tako nečega bila bi nevjerojatna čast.
-Zbilja. -O, Bože.
Sigurno ne želiš prespavati…
Ne. Bit ćete izvanredni roditelji.
Ako vam mogu u tome pomoći, zašto to ne bih učinio?
Mislimo da si divan i… Mnogo ti hvala.
Zbilja sam dirnut što ste me se sjetile.
Birale smo između tebe i Busta Rhymesa.
Koji su daljnji koraci?
Moramo li ići u bolnicu ili nešto?
-U redu. Oprosti, ne. -Možeš doći ovamo.
Da. Došao bi ovamo jer su bolnice skupe.
Možemo ovdje.
-Ovdje? -Da.
Kako to funkcionira?
Pa ti bi došao ovamo
i onda bi dao svoj doprinos. Svoju…
Donaciju.
Svoju donaciju za cilj i mi bismo riješile ostatak.
To bi moglo upaliti.
Da, moglo bi.
-Da. -Moguće je.
Ovo je odlično.
-Da. -Osjećam da trebamo grupni zagrljaj.
Da. Da bude manje neugodno.
-Molim vas. -Može grupni zagrljaj?
-Može. -Dođi ovamo.
Hvala ti.
-Ovo je sjajno. -Bože.
-Šampanjac? -Da.
-Da? -Svakako!
-Ja ću ostati na Spriteu. -Slavimo.
Svjetloputi Darius se iskazao.
Beba.
To je sjajno.
AMERIČKO POKUĆSTVO AFRIKA
Nevjerojatno. Tako je brzo pristao.
Da, zaista.
U redu je da će to biti on.
-Da? -Da.
Sviđa ti se?
Dobro, razgovarat ću s odvjetnicima
pa ćemo krenuti dalje.
U redu. Ali što ide dalje?
Doći će ovamo i izbaciti sjeme u šalicu za čaj?
Blesava si.
Čekaj. Ti si za ovo? Možemo nastaviti?
Da, ja sam za. Želim to.
U redu.
-Moramo pripaziti na igračke. -Da.
Ja sam bila lezbijka od početka.
Htjela sam kamione, Nindža kornjače.
Da.
Umjesto toga dobila sam lutku Addy.
Što je lutka Addy?
Zovu ih Američkim djevojčicama.
Poučavaju te o povijesti i sranjima.
-Morali su imati i crnkinju. -Da.
Naravno da je bila robinja.
-Da. Imala sam lutku robinju. -Lutku robinju?
Imale smo iste haljine.
Pitala sam je: „Mama, pratiš li? Ja sam lezbijka.“
-Čudno. -Bilo je ludo.
Kad već pričamo o ropstvu,
kako ćemo bebi objasniti rasizam i ta sranja?
-Rano. Ne želim malog O. J.-a. -Da.
Moramo im pričati. Ne mogu nam djeca govoriti: „Amerika je sjajna.“
-Ne mogu. -Nije.
Želim da nam dijete bude puno nade ali realno.
Moramo gledati seriju Korijeni dok bude u maternici,
tako da već sve zna kad se rodi.
-Zbilja, dušo? -Što?
Tip nam se dolazi izdrkati u čašicu.
Ne treba čitavu mesnu platu.
Želim da mu bude udobno. Da atmosfera bude kako treba.
To su neka new age sranja koja si upravo izmislila.
Ja bih naručila pizzu i to bi bilo to.
Ne želiš da mu ruke budu masne.
Vidiš. Naše dijete će sad ispasti buržuj.
Što?
Rekla si „naše dijete“.
Jer ćemo dobiti dijete.
Bi li plesala sa mnom?
-Dapače. -Da?
-Da. -Dobro.
Dušo, Darius je stigao!
-Hej! -Hej.
-Uđi. -Dobro si?
-Jesam. Hvala što si došao. -Lijepo.
Uđi, dragi.
-Evo je. -Kako si, stari?
-Što ima? -Lijepo te je vidjeti.
Opa, gle ti to.
Imamo vina, sira. Ružu.
Ovo je sjajno.
Tako romantično okruženje za mene sa samim sobom.
-Želimo da budeš zadovoljan. -Da.
Napunim ovu staklenku?
Da. Želimo da budeš opušten.
Možeš uzeti laptop ako želiš pretraživati internet.
Samo nam reci kad završiš jer je ključno brzo reagirati.
Shvaćam.
-U redu. Pa, sretno, stari. -Hvala.
Da, stari.
U redu, draga. Hvala ti.
U redu. Idemo…
Obavimo to.
Lijepo.
Ne mogu vjerovati da nam drka na kauču.
-Znam. Čudno je. -Od antilopa je.
Nije mogao u kupaonici.
Znam. Uvezla sam to sranje iz Njemačke.
Znam.
To mi je najdraži kauč za drijemanje.
Znam. Sad će imati uspomene.
Isuse Bože. Imat će rođake naše bebe po sebi.
Da.
-Hej. -Hej, gotov sam.
Da?
-Hej. -Hej.
-Izvolite. -Hvala.
-Hvala ti. Mnogo ti hvala, dušo. -Cijenim to.
-Kul. Idemo. -Vidimo se kasnije.
-Vidimo se. -Najbolji si.
-U redu. Noge u zrak. -U redu.
U redu.
Provjeri da nema mjehurića.
Jesam. Nema mjehurića.
-Može? -Da.
U redu. I…
Isuse. Odvratno je.
Idemo.
Je li to to?
-U redu. To je sve. -U redu.
-Trebaš li što? -Zašto nisi plakala?
Ne znam.
Valjda sam razmišljala o svemu.
Nikad nisam bila u ovakvoj situaciji.
Doimaš mi se daleko.
Kao da ti je laknulo.
Molim?
Priznaj.
Pomalo si sretna što više nisam trudna.
Dušo, držala sam te za ruku tijekom čitavog procesa.
Bila sam shrvana koliko i ti.
Ne. Držala si me za ruku i ja sam te vukla naokolo.
Pokušala sam se uvjeriti…
da želiš to koliko i ja, ali…
Možda ne trebamo dijete.
Sad ne želiš dijete?
Želim dijete.
Samo ne znam želim li ga s tobom.
Prijevod titlova: Saša Radoš Jagešić