‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פרק 1 -‬
‫היי. אני הולכת.‬
‫בסדר, מותק. שיהיה יום טוב.‬
‫בסדר. בואי קצת…‬
‫מותק, בחייך. די, מותק.‬
‫ברצינות?‬ ‫-חיבוק לפני שאני אלך.‬
‫טוב. אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אוהבת אותך.‬
‫טוב.‬
‫מה היא שומעת?‬
‫עד כדי כך טוב.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫"תראו‬
‫קדימה‬ ‫את רוצה?‬
‫יש לה את זה‬ ‫היא משחקת אותה ברחובות‬
‫היי"‬
‫אוי, חרא.‬
‫- ברנרדין אווריסטו‬ ‫נערה, אישה, אחרת -‬
‫זה הצחיק אותי.‬
‫מה את קוראת?‬
‫"שרלוק".‬
‫כזה ספר לבן.‬
‫באמת? כל ספר לבן יותר הוא כבר "שר הטבעות".‬
‫כן, זה ממש לבן.‬
‫בדוק.‬
‫איזה מעצבן זה כשהעשן נכנס לעין.‬
‫לא, כי צריך… צריך לדחוף אותו קדימה.‬
‫אני יודעת. מדי פעם פישלתי.‬ ‫-לא יודעת.‬
‫את צריכה פשוט… רק עוד קצת. רק…‬
‫אני מרגישה כמו גוזל.‬
‫מותק? את ישנה?‬
‫בערך.‬
‫אני לא נרדמת. רוצה לראות‬ ‫את התוכנית הזאת בטלוויזיה?‬
‫"עמק האושר"?‬
‫אם נעשה את זה, אני אמשיך לצפות בה עד 4:00,‬
‫ואני חייבת לישון כי יש לי ריאיון מחר.‬
‫שכחתי. בסדר.‬
‫שטויות.‬ ‫-סליחה. אבל אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך.‬
‫טוב, חכי רגע. כי יש לי שאלה קטנטנה בשבילך.‬
‫זה ייקח רק שנייה. בסדר.‬
‫אני רוצה שתחשבי על זה לעומק.‬
‫נגיד שמו"לית כלשהי,‬ ‫המו"לית שלך, ניגשת אלייך,‬
‫"אוי, לא, דניס.‬
‫יש הזדמנות ענקית,‬ ‫חוזה של חמישה ספרים, חוזה אדיר.‬
‫זאת תהיה סדרה, יעשו ממנה סרטים,‬ ‫זה יהיה ענק". בסדר?‬
‫את בסך הכול חייבת‬
‫ללקק לה את בתי השחי בכל יום במשך שנה.‬
‫היית מסכימה?‬
‫כן, הייתי מסכימה. אפשר לחזור לישון עכשיו?‬
‫כן, בסדר. רק רציתי לדעת שאת רוצה את זה.‬
‫כן, אני רוצה. אני רוצה להצליח.‬ ‫כמו דרייק וטריי סונגז.‬
‫טוב לדעת. לילה טוב, מותק.‬
‫טוב, רגע. יש לי רק עוד שאלה אחת.‬
‫מה נסגר איתך? אלוהים.‬
‫בסדר.‬
‫את יודעת איך אני כשאני עייפה.‬
‫זאת שאלה רצינית.‬
‫כדי להציל את החיים שלי, כן?‬
‫היית מלקקת למישהו את בית השחי‬ ‫בכל יום לשארית חייך?‬
‫בכל יום, את חייבת ללקק…‬
‫בת כמה את בתרחיש הזה?‬
‫זה מתחיל מרגע זה.‬ ‫נגיד, מגיל 34, עד סוף החיים שלנו.‬
‫את בת ערובה במצב הזה? זה מה שקורה?‬
‫כן, הם יהרגו אותי, מותק.‬
‫איזה מין… בית השחי מיוזע?‬
‫כן, הוא ממש מיוזע.‬ ‫-יש נוגד…‬
‫בית שחי דוחה ומטונף.‬
‫יש דאודורנט אורגני?‬ ‫-כן, הוא מסריח.‬
‫נגד הזעה.‬
‫מדי יום לשארית חייך.‬
‫תראי, אני רוצה שתהיי פה,‬ ‫שתהיי בחיים, אז אני מוכנה.‬
‫אני מוכנה לזה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫כי המחויבות שלי אלייך עמוקה כל כך.‬
‫מותק…‬ ‫-כן.‬
‫תודה רבה.‬
‫עכשיו, תעצמי עיניים בבקשה‬ ‫ותיסחפי לתוך ארץ החלומות.‬
‫אני מאושרת עכשיו.‬
‫אני אירדם.‬ ‫-טוב, יופי. תודה. מושלם.‬
‫בסדר. אלוהים.‬
‫זה גורם לי להרגיש ממש טוב עם עצמי.‬
‫עכשיו אני ערה. אני לא יכולה…‬
‫אני רואה פה את הדיוות שלי?‬
‫אני יודעת, אחותי. מה קורה?‬
‫אני רואה אותך.‬
‫מה קורה? אל תברחי ממני.‬
‫טינה!‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה, צ'אקה?‬
‫אל תכעסי, צ'אקה.‬
‫את עדיין כועסת על פטי?‬
‫אני לא יודעת מתי הסכסוך ייגמר.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫ראיתי אותך. אחותי, את רוצה.‬
‫"אני כל תרנגולת‬
‫הכול בתוכך…"‬
‫לכי על זה.‬
‫שלום. מה קורה?‬ ‫-היי, דניס.‬
‫נעים להכיר. לורן.‬
‫וואו. יש ריח נפלא.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫איזה בית יפה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אח, הכול…‬
‫אז איך נראה בוקר טיפוסי אצלך?‬
‫אני מתעוררת, אוכלת ארוחת בוקר.‬ ‫אולי מעשנת קצת ויד.‬
‫מה את אוכלת בדרך כלל לארוחת בוקר?‬
‫אני לא יודעת. זה תלוי ביום. נראה לי…‬
‫מה אכלת היום בבוקר?‬
‫אני לא ממש יודעת למה זה רלוונטי,‬ ‫מה שאני אוכלת לארוחת בוקר.‬
‫את מבינה?‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫אני מנסה לאמוד את האופי שלך,‬
‫להבין מי את כאדם.‬
‫כן. אני פשוט לא יודעת‬
‫אם סוג הביצים שאני אוכלת בבוקר‬ ‫יספק הרבה תובנות בנושא הזה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אז בואי נדבר על כתיבה.‬ ‫-טוב.‬
‫איך מתקדם הספר הבא שלך?‬
‫הוא מתקדם.‬
‫כן, אבל זה תהליך, נראה לי. במיוחד בספרים.‬
‫ונראה לי שהאחרון הצליח,‬
‫אז יש מין לחץ מוזר‬
‫שהחדש יצליח יותר מהקודם.‬
‫ונראה לי, בכנות, שאני פשוט מנסה‬ ‫לסיים אותו ולהוציא אותו לאור,‬
‫ולראות מה יקרה.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה על ההפרעה. אני רק צריכה…‬ ‫-היי, מותק.‬
‫סליחה.‬ ‫-הכול טוב.‬
‫ממש זריז. סליחה.‬
‫אני לורן. את אלישה?‬
‫כן. נעים מאוד.‬
‫אכפת לך שנדבר? כדי לקבל קצת רקע.‬
‫אני לא ממש אדם פומבי.‬
‫בואי.‬ ‫-זה בסדר?‬
‫אני אשמח. בבקשה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫בואי, מותק.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז במה את עובדת?‬
‫אני מנסה להתברג בתחום של עיצוב פנים.‬
‫אז כרגע, אני עובדת בחנות עתיקות.‬
‫זה הגיוני. יש לכן המון יצירות יפות.‬
‫תודה.‬ ‫-ממש רציתי לשמוע על היצירה הזו.‬
‫זו אחת האהובות עליי.‬
‫כן, קוראים לה גולדי ויליאמס.‬
‫היא הייתה עובדת מין‬ ‫בסוף המאה ה-19 בנברסקה.‬
‫בכל אופן, היא נעצרה בגלל…‬ ‫אני לא יודעת למה היא נעצרה.‬
‫וזאת תמונת המעצר שלה.‬
‫ומתברר שהשוטרים אמרו לה,‬ ‫"את חייבת לשמור על ארשת רצינית".‬
‫היא פשוט אמרה, "לא בא לי".‬
‫אז כן, אני מתה עליה.‬ ‫היא עונדת חישוקים מזהב,‬
‫היא מרדנית, היא דומה‬ ‫לאחת הדודות שלי, אז… כן.‬
‫זה סיפור מקסים.‬ ‫-תודה.‬
‫איך הכרתן?‬
‫דרך חברה משותפת.‬
‫הייתה מסיבת יום הולדת, אז הגענו לשם.‬
‫כן.‬ ‫-באותו ערב.‬
‫ואת ניגשת… היא ניגשה אליי ואמרה,‬
‫"היי, את המדענית הזאת, נכון?" או משהו כזה?‬
‫מדענית?‬
‫בטח היה לי משפט פתיחה טוב יותר מזה.‬
‫כנראה. כן. התעסקתי קצת בכימיה פעם.‬
‫בחייך. יש לה דוקטורט בכימיה.‬ ‫-כן.‬
‫היא חכמה יותר ממני.‬ ‫זה מה שהיא מנסה להסתיר.‬
‫אני פשוט שומרת את זה…‬ ‫-אל תסתירי את זה.‬
‫כן. לא, עסקתי בכימיה פעם.‬
‫נהניתי מזה. זה עדיין תחום יפהפה בעיניי.‬
‫אבל סביבת העבודה ממש לא התאימה לי,‬
‫ופשוט החלטתי לעבור לעיצוב פנים,‬
‫וזה מוזר, אבל…‬
‫אז את חכמה.‬
‫יוצא לך לעזור לאשתך בעבודה שלה?‬ ‫את בין הקוראים הראשונים?‬
‫פעם קראת משהו,‬
‫ונתת לי כמה וכמה הערות‬ ‫שלא בהכרח הסכמתי איתן.‬
‫לא הסכמת.‬ ‫-כיבדתי אותן.‬
‫באמת?‬ ‫-כיבדתי את ההערות.‬
‫לא רציתי להתחשב בהן.‬
‫אז בכל אופן, אחרי זה, כי פשוט…‬
‫היינו עצבניות במשך שלושה ימים בערך.‬ ‫-נכון.‬
‫והחלטנו שכדאי לשמור על הפרדת רשויות.‬
‫לא אגיד לך אילו עתיקות לקנות.‬
‫אל תגידי לי איך לפתח את הדמויות שלי.‬
‫ופשוט נהיה שלוות ומאושרות.‬
‫כן.‬
‫זאת הייתה האזהרה האחרונה.‬
‫מה קורה, מותק?‬ ‫-מה קורה? מה שלומך?‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-היי. נעים מאוד להכיר.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-רשמי.‬
‫איך היה בדרך? אני יודעת שזה רחוק.‬
‫לא נורא מדי.‬
‫תתלו את המעילים שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬
‫איזה יופי.‬
‫מוכן לישיבה. קדימה.‬
‫אלוהים! איזה חמים ונעים פה. את עושה צחוק?‬
‫קבל סיור "קריבז".‬
‫שיחקת אותה!‬ ‫-תודה, מותק.‬
‫אני מרגיש כאילו אני באגם וולדן.‬ ‫רשמי, תראי מה זה.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-זה פסיכי!‬
‫די להשתמש במילים מפוצצות. קנית דברים?‬
‫כן.‬ ‫-מה קנית?‬
‫קניתי שלוש פיג'מות נחמדות מאוד.‬
‫את תיהני מהן בדיוק באותה מידה‬ ‫שבה אני איהנה מהן.‬
‫קנית לה פיג'מות?‬
‫לא. בשבילי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני לא לובשת פיג'מות רגילות.‬ ‫-נכון.‬
‫אני ממש אוהבת ללבוש פיג'מה לפני השינה.‬
‫תודה!‬ ‫-זה ממש טוב.‬
‫תודה.‬
‫למה את מתלבשת בבגדי אלגנט לפני השינה?‬
‫אני פשוט רוצה שיהיה לי חמים ונעים.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אפשר להיראות טוב ולהרגיש חמים.‬ ‫-חמימות.‬
‫אני נראית אש. אני יכולה לישון ככה,‬
‫להתעורר, לאכול דגני בוקר,‬ ‫ללכת לפגישה, לחזור וללכת לישון.‬
‫אני מוכנה.‬ ‫-זה תהליך שלם.‬
‫אני איתה. שיהיה חמים ונעים כל היום.‬
‫לכל אורך היום.‬ ‫-אתה מפספס.‬
‫החברה אילפה אותנו לחשוב שצריך ללבוש דברים‬
‫שלא נוחים לנו בעבודה.‬
‫זה מתאים כחולצת פיג'מה.‬
‫אפשר להרגיש בנוח כמו דניס כל היום.‬
‫אתה לובש חולצה ישנה לפני השינה,‬ ‫שיש בה המון חורים.‬
‫החורים נותנים לה לנשום!‬
‫אמרתי לך את זה.‬ ‫-אלוהים!‬
‫זה מדהים.‬
‫לא. אתם משוגעים.‬
‫תתקדמו אלינו.‬
‫היא באמת כזאת. שקופה…‬ ‫-היא דומה ל…‬
‫לא, זה אלגנטי, זה לא.‬
‫אלוהים. יו, מותק, האוכל משגע.‬
‫הוא טעים כל כך.‬ ‫-כן.‬
‫ממש טעים.‬ ‫-תודה.‬
‫בכלל לא…‬ ‫-בשמחה.‬
‫…אמרתי את זה,‬ ‫כי הייתי מהופנט מהטעמים האלה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אני מסוגלת לאכול לנצח.‬
‫תודה.‬ ‫-היא מלכה.‬
‫אתה עדיין במטבח?‬
‫אני משתעשע פה ושם.‬
‫אלוהים. ברצינות, הוא מבשל מדהים.‬
‫לא, די. היא המעריצה מס' אחת שלי.‬
‫כן, נכון!‬
‫הוא מבשל אוכל מדהים.‬ ‫-אני מחכה לפסטה.‬
‫בואו נאכל פסטה.‬ ‫-בפעם הבאה נביא…‬
‫תביא להם פסטה.‬ ‫-נעשה את זה בפעם הבאה.‬
‫כן, בטוח.‬
‫אתה כזה צנוע.‬ ‫-אתם חמודים יחד.‬
‫עכשיו את מביכה אותנו?‬ ‫-אנחנו חמודים יחד.‬
‫רואים את התאמת הצבעים.‬
‫תודה. הם מהגינה? הם טעימים מאוד.‬
‫כן, הם טעימים.‬
‫זה החלום, לגדל גינה‬
‫כדי לקטוף דברים מבחוץ ולבשל אותם.‬
‫כן.‬
‫אנחנו צריכים להסתפק בשוק האיכרים.‬
‫כן. ולחטוף צעקות‬ ‫כי קנינו יותר מדי גזרים סגולים.‬
‫את שוב פותחת את זה?‬ ‫-טוב…‬
‫פעם בשבוע, אנחנו נוסעים לשוק האיכרים.‬
‫היא שולפת שקית רב-פעמית, מתחילה להתפרע.‬
‫אני לא יודע מי בא אלינו.‬
‫וכל דבר סגול נכנס לשקית.‬
‫גזר סגול, תפוח אדמה סגול, בטטה סגולה.‬
‫בסוף השבוע, הכול נזרק לפח,‬ ‫היא לא בישלה כלום.‬
‫כשאתה קונה דברים שנזרקים, זה שונה?‬
‫גם אני קונה דברים שנזרקים לפח.‬ ‫אבל אני משתדל להפחית, להתאים את עצמי.‬
‫בסדר. אז אני אעשה כמוך, מר התאמות.‬
‫השוק בקווינס ממילא לא משהו.‬
‫קווינס? מה אתם עושים בקווינס?‬
‫אנחנו גרים שם.‬
‫רגע, הוא לא סיפר לך‬ ‫שאנחנו גרים עם ההורים שלו?‬
‫כן. אני מניח שלא אמרתי משהו כי…‬
‫כאילו, שיהיה, כן,‬ ‫אנחנו סתם גרים שם כמה חודשים.‬
‫זה ממש חמים ונעים,‬ ‫ארבעתנו גרים בבית הקטן הזה.‬
‫אפשר לעזור עם הכלים לפחות?‬ ‫-לא, היא מתה על הדברים האלה.‬
‫אני אפנה את השולחן.‬ ‫-אני לא מתה על שטיפת כלים.‬
‫אבל את טובה יותר בזה.‬ ‫-קצת.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה, יפה.‬
‫אני קוראת את זה עכשיו.‬
‫כן, בדיוק סיימתי אותו לפני שבוע.‬ ‫הוא ממש טוב.‬
‫את קוראת אותו?‬ ‫לא, היא קנתה את הספר המוקלט.‬
‫היא מקשיבה לו ברקע‬
‫כשהיא קונה בגדים משומשים באינטרנט.‬
‫אז מה? זה אותו דבר. אני קוראת.‬
‫אני פשוט מעכלת את החומרים בדרך אחרת.‬
‫בסדר. יש לי תחושה שאת מעכלת רק את המבצעים.‬
‫יודע מה היה בטלוויזיה‬ ‫לפני כמה ימים? "ההחלאה".‬
‫אוי, לא.‬ ‫-מה זה "ההחלאה"?‬
‫סרט גרוע על נגיף שהוא ירד ממנו בעריכה.‬
‫טוב, איך הולך באודישנים?‬ ‫אתה עדיין משחק וכאלה?‬
‫משהו כזה. אני משתתף ב"NCIS ברוקלין" כרגע.‬
‫אתה משתתף ב"NCIS ברוקלין"?‬
‫הוא עוזר במחלקת הנהלת החשבונות.‬
‫היית צריך לעשות השתלת שיער.‬
‫מה?‬
‫אני רק אומרת, השיער שלו מידלדל.‬
‫אם הוא היה עושה השתלת שיער כשאמרתי לו,‬
‫היה לו שיער שופע, והוא היה משחק.‬
‫מאיפה הייתי משיג כסף להשתלה?‬ ‫-אולי מההורים שלך.‬
‫הם לא מוציאים כסף על הבית הזעיר שלהם.‬
‫אלוהים, אולי תפסיקי להגיד‬ ‫שיש להם בית זעיר?‬
‫ההורים שלך עשירים מאוד,‬
‫ומקור ההשוואה שלך לגודל של בית ממש מוטעה.‬
‫ודרך אגב, התארחנו אצלם בבית,‬
‫באחוזה המפוארת בשיקגו, ואתן יודעות מה קרה?‬
‫הם ביקשו שנלך.‬
‫אז כן, הבית של ההורים שלי קטן יותר,‬ ‫אבל יש להם לב גדול יותר.‬
‫אלוהים. את מדברת על השתלת שיער.‬
‫זה נשמע כמו נושא שיחה מגניב‬ ‫בשבילי ובשביל החברות שלי?‬
‫אני רק אומרת שאולי היית צריך להקשיב לי.‬
‫היית צריך לנסות את הטיפות.‬
‫הטיפות! ידעתי שתגידי משהו על הטיפות.‬
‫הטיפות המזדיינות.‬
‫אף אחד לא משתמש בטיפות, בפעם המיליון.‬
‫השחקנים של "מארוול" לא משתמשים בטיפות.‬
‫הם מוציאים אלפי דולרים על ניתוח מורכב‬
‫שבו קודחים להם חורים בראש‬ ‫ודוחפים לתוכם שיער חדש. בסדר?‬
‫אלוהים!‬
‫סליחה, בנות. זה לא מתאים, ואני מתנצל.‬
‫אני בטוח שאתן מרגישות לא בנוח.‬ ‫ומה שעצוב מאוד, זה שאנחנו לא.‬
‫זה פשוט הקטע שלנו. ככה נראה יום שלישי.‬
‫אנחנו עושים את החרא הזה כל הזמן.‬
‫לא יודע למה. מה אנחנו עושים?‬ ‫אתן יודעות מה הקטע?‬
‫נראה לי שאנחנו פשוט מפחדים לחזור לשוק,‬
‫כי הכול יבש אצלנו.‬
‫אני לא יכול לחזור לשוק עכשיו ולהגיד,‬
‫"בא לך לצאת עם עוזר במשרה חלקית?"‬
‫דבר בשם עצמך. אצלי לא יבש.‬
‫באמת? מה קורה אצלך?‬
‫הרעיון העסקי? כן, תספרי להן בבקשה.‬
‫תספרי להן. אולי הן ירצו להשקיע.‬
‫בסדר, אספר להן.‬ ‫-כן.‬
‫נכון שאם יוצאים מהעיר,‬ ‫צריך להשקות את העציצים?‬
‫בייביסיטר לעציצים! כן, בדיוק.‬
‫תוציאו 80 דולר בחודש‬
‫כדי שרשמי והחברים שלה יבואו ויעשו…‬
‫מה נסגר?‬ ‫-זה דבר אמיתי, אז לך תזדיין.‬
‫כן, אולי זה אמיתי,‬
‫אולי זה השוק הלא מנוצל הגדול בארה"ב.‬
‫אבל תקשיבי למה שאני אומר,‬
‫את וחבורת החברים הליצנים שלך‬ ‫לא תשתלטו עליו.‬
‫בכל יום,‬ ‫היא חוזרת הביתה ב-19:00, והיא אומרת,‬
‫"אנחנו עדיין עובדים על הפגמים בסיסמה".‬
‫יש לך ריח כאילו עבדת‬ ‫על ליטר וחצי של שרדונה זול.‬
‫אז אולי זאת צריכה להיות הסיסמה.‬ ‫"יש לנו ריח של יין מהפה."‬
‫טוב לדעת מה אתה חושב עליי באמת.‬
‫סליחה.‬
‫אני אלך לבדוק מה שלומה.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את רוצה כוס מים?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫אני ממש נבוכה. אני ממש מצטערת.‬
‫לא רציתי להכניס את החרא שלנו לביתך.‬
‫לא צריך להתנצל.‬
‫יש משהו שאני יכולה לעשות?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫לא העליתי בדעתי‬ ‫שהחיים שלי יהיו במצב הזה כרגע.‬
‫אני מרגישה שאני אמורה לחשוב על ילדים,‬
‫אני אמורה להיות נשואה,‬ ‫אמורה להיות לי קריירה נהדרת.‬
‫אני מרגישה שבזבזתי המון זמן על המחשבה,‬
‫"זה יקרה. יום אחד, זה יקרה".‬
‫ואז… אני לא יודעת מה קרה.‬
‫ואין לי מושג איך להתחיל מחדש.‬
‫זה פשוט בלתי אפשרי.‬
‫אלוהים, אני ממש מצטערת.‬ ‫את לא צריכה להתמודד עם זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה נסגר, בן אדם?‬
‫הערב הלך מעולה.‬
‫המון אהבה של שחומים על שחומים.‬ ‫זה היה מקסים.‬
‫אז התחלתם לריב כמו ויטני ובובי.‬
‫אתם גרים עם ההורים שלך עכשיו? בקווינס?‬
‫למה שמעתי על זה רק עכשיו?‬
‫כי את כבר לא מתקשרת אליי.‬
‫אנחנו כבר לא חברים כמו פעם.‬
‫ברגע שהצלחת בענק,‬
‫הכרת המון חברים חדשים,‬
‫ואני לא עברתי את הסינון.‬
‫אין לך מה לעבור, דב.‬
‫אנחנו משפחה, בן אדם.‬
‫אבל אתה חייב להתקשר אליי.‬
‫אתה חייב לספר לי מה קורה איתך.‬
‫זה פשוט קשה.‬
‫הולך לך ממש טוב,‬
‫ולי הולך ממש גרוע.‬
‫זה מביך.‬
‫אתה פשוט בשפל כרגע.‬
‫אני הייתי בשפל פעם.‬
‫זוכר שעבדתי במגזינים‬ ‫והעמדתי פנים שאני סופרת?‬
‫הצלחתי לצאת משם.‬
‫גם אתה מסוגל.‬
‫החיים שלנו היו דבש פעם.‬
‫התרוצצנו בניו יורק, עשינו מה שבא לנו,‬
‫היה לנו כיף בכל יום.‬
‫לא קלטתי עד כמה החיים שלי טובים.‬
‫זה היה קשוח.‬
‫כן. זה מטורף, כי הערב התחיל נהדר.‬
‫ואז התחיל להיות קצת מוזר,‬ ‫ואז נהיה ממש מביך‬
‫ואז סתם היה עצוב.‬
‫אבל לי ולדב הייתה שיחת נפש טובה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫היה נחמד. מה החברה שלו אמרה שם?‬
‫שהיא מפחדת‬
‫שהחיים שלה לא יתקדמו בהתאם לתוכניות שלה.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫את כולך עצובה ומלנכולית.‬
‫בכל פעם שזוג רב מולנו, את חושבת שזה מידבק.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫עכשיו הקול שלך עולה בשמונה אוקטבות.‬
‫הוא לא… אני בסדר.‬ ‫-אני לא מאמינה לך. המצב שלנו טוב.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תיתני להם להשליך‬ ‫את האנרגיה המטורפת הזאת עלינו.‬
‫האהבה השחומה הזאת תצליח.‬ ‫בואי הנה. לא. בואי.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. אני בסדר.‬
‫את מבטיחה?‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫נתראה למעלה.‬ ‫-כן.‬
‫מותק! את עולה בקרוב? יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫יש לי שיחת טלפון זריזה. אעלה עוד מעט, טוב?‬
‫טוב.‬
‫מותק, את עולה?‬
‫כן. פשוט היו לי עוד כמה שיחות.‬
‫זין על זה.‬
‫וואו, זה מוקדם.‬
‫אוף. אני לא רוצה לקום מוקדם כל כך‬ ‫כדי לדבר על ספרים.‬
‫אנשים יירדמו.‬
‫טוב. בסדר. ב-9:30?‬
‫בסדר, אגיע ב-10:00.‬
‫כי זה לא יתחיל באמת עד 10:00.‬
‫בדיוק. מי יהיה שם?‬
‫מי יופיע בפאנל?‬
‫מה? לא. אין מצב!‬
‫אני לא מוכנה. כי אין לו מה להגיד.‬
‫ובכל פעם שאני אומרת משהו טוב,‬ ‫הוא מנסח אותו מחדש,‬
‫אומר אותו, ואז הוא תמיד מקבל מחיאות כפיים.‬
‫זה לא לעניין.‬ ‫הוא גונב לי את מחיאות הכפיים, אחי.‬
‫מותק?‬
‫אפשר לדבר על משהו רציני לרגע?‬
‫עד כמה רציני? כי אני טיפה מסטולה.‬
‫אני רוצה לוודא שאני אבין אותך.‬
‫זה לא כזה מטורף. אבל את יודעת, משהו.‬
‫טוב. בסדר. בטח. דברי.‬
‫טוב. כי רציתי לדבר על זה שנביא ילד.‬
‫איזו סיבה יש לנו לדבר על זה עכשיו?‬
‫כי אמרת, "בואי נדבר על זה בעוד שנה",‬
‫ועברה כמעט שנה.‬
‫באמת עברה שנה?‬ ‫-עברו עשרה חודשים בערך.‬
‫אז עברו עשרה חודשים. אבל זו לא שנה, טכנית.‬
‫אבל אפשר לדבר על זה, אני פשוט…‬
‫לא יודעת. אני מרגישה שלפני עשרה חודשים,‬
‫הכול היה שונה לגמרי.‬
‫לא הייתי ברשימת רבי המכר‬ ‫של הניו יורק טיימס.‬
‫לא העליתי בדעתי שאעבוד‬ ‫על הספר השני שלי עכשיו,‬
‫שהוא הורג אותי, כי הוא לא מתקדם‬ ‫במהירות שהייתי רוצה.‬
‫אני ממש רוצה להתמקד בזה.‬
‫אני לא יודעת. אני פשוט חושבת שכדאי שנחכה…‬
‫אני לא רוצה שתגידי את זה.‬ ‫אני יודעת מה תגידי.‬
‫לא רוצה שתגידי את זה.‬ ‫-איך את יודעת מה אגיד?‬
‫עוד לא אמרתי.‬ ‫-אני פשוט יודעת.‬
‫מה את חושבת שאני אגיד?‬ ‫-את תגידי, "בואי נחכה עוד שנה".‬
‫רואה? זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬ ‫-מה את רוצה להגיד?‬
‫התכוונתי להגיד, בואי נחכה עד שהכול יירגע.‬
‫אלוהים. זה…‬ ‫-טוב, אני מצחיקה עכשיו. באמת?‬
‫לא. את יודעת מה? אני רק אומרת‬ ‫שאני לא רוצה להיות בהיריון בגיל 52.‬
‫אני בת 34. השחלות שלי מתחילות להתייבש.‬
‫לא הקטע עם השחלות עוד פעם. לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫לא נדבר על השחלות שלך.‬
‫כי את מסתובבת עם כיסוי ראש,‬
‫את אוכלת רק פירות טבעיים, בסדר?‬
‫השחלות שלך יהיו אש!‬
‫לא, תראי. תני לי לתאר לך את הסיטואציה.‬
‫נגיד שנרצה להביא ילד, ותגידי לי בשנה הבאה,‬
‫"מותק, אני מוכנה לילד עכשיו".‬
‫נצטרך לחכות תשעה חודשים לתינוק.‬
‫אז אני רק אומרת, על כל צרה שלא תבוא,‬ ‫בואי נתחיל להתכונן עכשיו.‬
‫זה כל מה שאני אומרת.‬ ‫בואי נתחיל לחשוב על זה.‬
‫טוב. בסדר. אני בכלל לא יודעת איך נשיג זרע.‬
‫נלך לבנק זרע מזדיין‬
‫ונראה את כל הלבנים האלה‬ ‫מאוננים לתוך כוסות חד-פעמיות?‬
‫לא צריך, כי חשבתי על תורם.‬
‫מי?‬ ‫-דריוס.‬
‫מה? דריוס עם העור הבהיר?‬ ‫-דריוס.‬
‫עם השיער המוזר והמערכת החיסונית החלשה?‬
‫שום מערכת חלשה…‬
‫הוא חזק, גבוה, נראה טוב,‬ ‫אינטליגנטי, טוב לב.‬
‫אלוהים.‬ ‫-יש לו אנרגיה טובה.‬
‫דריוס.‬
‫אני לא…‬
‫טוב. אין לי משהו נגד דריוס.‬
‫כן.‬ ‫-הוא משכיל.‬
‫מגניב. אבל איך נבקש ממנו בכלל?‬
‫נשלח לו הודעה ונגיד,‬
‫"רוצה לבוא לארוחת ערב ואז להשפריץ לקינוח?"‬
‫לא.‬ ‫-לא יודעת…‬
‫לא. תראי. באמת נזמין אותו לארוחת ערב.‬
‫בסדר.‬
‫ופשוט נציע את זה.‬
‫אם הוא יסרב, בסדר. לא קרה כלום.‬
‫אם הוא יסכים, אז פשוט…‬
‫כן. אז מה? אם הוא יסכים…‬
‫נחשוב על…‬ ‫-…החרא הזה יתקדם מהר.‬
‫…השלב הבא. נתקדם ממש לאט.‬
‫נחשוב על השלב הבא. מה שאנחנו רוצות לעשות…‬
‫אז נחשוב על השלב הבא אם הוא יסכים.‬
‫נחשוב על השלב הבא אם הוא יסכים.‬
‫טוב, נראה לי שאני בעד.‬
‫את בעד?‬ ‫-כן.‬
‫יש!‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך מזל שאני אוהבת אותך.‬ ‫-נכון.‬
‫כי זה ילחיץ אותי בקטע אחר.‬
‫תודה!‬
‫וואו. פחדתי.‬
‫פחדתי.‬ ‫-את לא צריכה לפחד.‬
‫טוב, איך נחגוג את זה שנזמין את דריוס אלינו‬ ‫כדי שהוא ייתן לנו את הזרע שלו?‬
‫שאסיר את כיסוי הראש שלי?‬
‫זה יהיה נחמד. אני אביא ויד קודם.‬
‫חרא. אני צריכה להירגע.‬
‫הלחצת אותי. חרא.‬ ‫-בסדר.‬
‫המילה "רציני" היא לא דרך טובה לפתוח שיחה.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-זה די רציני.‬
‫נשאר קצת מזה. איפה המצית שלי?‬
‫- חלק 2 -‬
‫זה היה מדהים.‬
‫כן, מותק.‬
‫איפה מצאת את המתכון הזה?‬
‫מצאתי אותו בספר בישול וינטג', למען האמת.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫מפנקים אותך פה.‬ ‫-אני יודעת, בן אדם.‬
‫אז אני לא יודע‬ ‫אם זה הרגע המתאים להעלות את זה,‬
‫אבל על מה רציתן לדבר איתי?‬
‫כן.‬
‫טוב, אז התחלנו לדבר על הקמת משפחה,‬
‫וחשבנו על תורמים,‬
‫וחשבנו ש…‬
‫אולי תוכל להיות התורם שלנו?‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫וואו.‬
‫זה ממש מחמיא לי.‬ ‫-כן.‬
‫כן. אנחנו יודעות שצריך לעכל את זה, אז…‬
‫לא, אני בקטע. אני אשמח לעשות את זה.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה…‬
‫מה? אתה… זה ממש מהיר.‬
‫שתיכן חשובות לי מאוד,‬
‫ולהיות חלק ממשהו כזה,‬ ‫זה יהיה כבוד יוצא מן הכלל.‬
‫ברצינות.‬ ‫-אלוהים.‬
‫בטוח שלא תרצה לישון על זה?‬
‫לא. אתן תהיו אימהות מדהימות.‬
‫ואם אני יכול לעזור בזה,‬ ‫למה שלא אעשה את זה?‬
‫אנחנו חושבות שאתה מדהים,‬ ‫ואנחנו… תודה רבה לך.‬
‫ממש נוגע לי ללב שחשבתן עליי בכלל.‬
‫טוב, רצינו אותך או את בסטה ריימס.‬
‫תקשיבו, אז מה השלבים הבאים?‬
‫צריך ללכת לבית חולים או משהו?‬
‫טוב, בסדר. אז סליחה, לא.‬ ‫-אתה יכול לבוא לפה.‬
‫כן. אתה תבוא לפה,‬ ‫כי בתי חולים זה יקר מאוד.‬
‫אז נעשה את זה פה.‬
‫פה?‬ ‫-כן.‬
‫איך זה יעבוד?‬
‫בעיקרון, אתה תבוא אלינו‬
‫ואז תוכל לתרום את חלקך. את ה…‬
‫תרומה שלך.‬
‫התרומה שלך למאבק, ואז אנחנו נמשיך משם.‬
‫טוב, זה יעבוד.‬
‫כן, אולי.‬
‫כן.‬ ‫-זה אפשרי.‬
‫זה אדיר.‬
‫כן.‬ ‫-יש לי תחושה שכולנו צריכים חיבוק קבוצתי.‬
‫כן. זה יהיה פחות מביך.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אפשר חיבוק קבוצתי?‬
‫כן, בן אדם.‬ ‫-בואו הנה.‬
‫תודה.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-אלוהים.‬
‫טוב, שמפניה?‬ ‫-כן.‬
‫כן?‬ ‫-בהחלט.‬
‫אני אישאר עם הספרייט.‬ ‫-נחגוג.‬
‫דריוס עם העור הבהיר. פנו לו דרך.‬
‫תינוק.‬
‫זה אדיר.‬
‫- רהיטים אמריקאיים‬ ‫אפריקה -‬
‫אני לא מאמינה שהוא הסכים מהר כ"כ.‬
‫כן, גם אני לא.‬
‫אבל לא מפריע לי שהוא יהיה התורם.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫הוא נראה לך?‬
‫טוב, אני מניחה שפשוט‬ ‫אדבר עם עורכי הדין שלנו,‬
‫ונמשיך להתקדם משם.‬
‫טוב. אבל מה קורה בשלב הבא?‬
‫הוא יבוא לכאן ויגמור באחת מכוסות התה שלנו?‬
‫את טיפשונת.‬
‫רגע. את בעניין? אפשר לעשות את זה?‬
‫כן, אני בעניין. אני רוצה לעשות את זה.‬
‫בסדר.‬
‫צריך לשים לב לצעצועים.‬ ‫-כן.‬
‫כי אני הייתי לסבית מהרגע הראשון.‬
‫רציתי משאיות, או צבי נינג'ה.‬
‫כן.‬
‫ובמקומם אימא שלי הביאה בובת אדי.‬
‫מה זו "בובת אדי"?‬
‫זה משהו שנקרא "ילדה אמריקאית".‬
‫הן אמורות ללמד אותך על היסטוריה וכאלה.‬
‫אז ברור שהייתה להם בובה אחת שחורה.‬ ‫-כן.‬
‫ומן הסתם, השחורה הייתה שפחה.‬
‫כן. הייתה לי בובה שפחה.‬ ‫-הייתה לך בובה שפחה?‬
‫היו לנו שמלות תואמות.‬
‫אמרתי כזה, "אימא, את לא קולטת? אני לסבית".‬
‫זה מוזר.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫כן, אפרופו עבדות,‬
‫איך נחשוף את הילד שלנו לגזענות וכל זה?‬
‫מוקדם. אני לא רוצה תינוק או-ג'יי קטן.‬ ‫-כן.‬
‫צריך לדבר איתם. אי אפשר‬ ‫שהילדים שלנו ידברו על "אמריקה הגדולה".‬
‫לא, אי אפשר.‬ ‫-לא, היא לא.‬
‫אני רוצה שהתינוק שלנו‬ ‫יהיה אופטימי אבל מציאותי.‬
‫צריך להתחיל לצפות ב"שורשים"‬ ‫בזמן שהתינוק ברחם,‬
‫כדי שהוא ידע את האמת כשהוא יצא.‬
‫באמת, מותק?‬ ‫-מה?‬
‫האיש בא לאונן לתוך כוס.‬
‫לא צריך להוציא לו צלחת שרקוטרי.‬
‫אני רק רוצה שהוא ירגיש בנוח.‬ ‫אני רוצה שהאווירה תהיה מדויקת.‬
‫טוב, זה לא איזה קטע ניו אייג'י‬ ‫שהמצאת הרגע.‬
‫במקומך הייתי מזמינה פיצה וסוגרת עניין.‬
‫אני לא רוצה שידיו יהיו שומניות.‬
‫את רואה? בגלל זה התינוק שלנו‬ ‫יצא בורגני לאללה.‬
‫מה?‬
‫אמרת עכשיו, "התינוק שלנו".‬
‫כי יהיה לנו תינוק.‬
‫רוצה לרקוד איתי?‬
‫ברור.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫מותק, דריוס הגיע!‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫תיכנס.‬ ‫-הכול טוב?‬
‫כן, אני בסדר. תודה שבאת.‬ ‫-יופי.‬
‫תיכנס, יקירי.‬
‫הינה היא.‬ ‫-מה קורה, בן אדם?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫וואו. תראו מה זה.‬
‫יש יין, גבינה. ורד.‬
‫זה נהדר.‬
‫איזו אווירה רומנטית‬ ‫בשביל הרגע שלי עם עצמי.‬
‫כן, אנחנו רוצות שתצא מרוצה.‬ ‫-כן.‬
‫פשוט לעשות את זה בצנצנת?‬
‫כן, אנחנו רוצות שתרגיש ממש רגוע.‬
‫יש שם מחשב נייד,‬ ‫אם אתה רוצה להיעזר באינטרנט.‬
‫רק תודיע לנו כשתסיים, כי הזמן דוחק.‬
‫הבנתי.‬
‫בסדר. טוב, בהצלחה, גבר.‬ ‫-תודה.‬
‫כן, בן אדם.‬
‫בסדר, יקירי. תודה לך.‬
‫טוב. קדימה…‬
‫קדימה, מתחילים.‬
‫יפה.‬
‫אני לא מאמינה שהוא מאונן על הספה שלנו.‬
‫אני יודעת. זה מוזר.‬ ‫-זו ספה מזמש.‬
‫אי אפשר לאונן בשירותים.‬
‫לא. הטסתי את הספה הזאת מגרמניה.‬
‫אני יודעת.‬
‫וזאת הספה האהובה עליי לשנ"צ.‬
‫כן. יהיו עליה זיכרונות עכשיו.‬
‫אלוהים. יהיו עליה‬ ‫בני דודים של התינוק שלנו.‬
‫כן.‬
‫היי.‬ ‫-היי, סיימתי.‬
‫כן?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה רבה, מותק.‬ ‫-אני מעריך אותך.‬
‫מגניב. בואי נלך.‬ ‫-בסדר. להתראות.‬
‫נתראה.‬ ‫-אין כמוך.‬
‫טוב. תרימי רגליים.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬
‫תוודאי שאין בפנים בועות אוויר.‬
‫בדקתי. אין בועות אוויר.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. ו…‬
‫אלוהים. זה מגעיל.‬
‫התחלנו.‬
‫סיימת?‬
‫טוב. כן, זה הכול.‬ ‫-טוב.‬
‫להביא לך משהו?‬ ‫-למה לא בכית?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫פשוט עיכלתי את הכול.‬
‫מעולם לא חוויתי סיטואציה כזאת.‬
‫אני מרגישה שאת נראית ממש מרוחקת.‬
‫נראה שהוקל לך, דניס.‬
‫מה?‬
‫תודי בזה וזהו.‬
‫חלק ממך שמח שאני כבר לא בהיריון.‬
‫מותק, החזקתי לך את היד‬ ‫לאורך כל התהליך הזה.‬
‫אני שבורה בדיוק כמוך.‬
‫לא. החזקת לי את היד,‬ ‫ואני גררתי אותך אחריי.‬
‫וניסיתי לשכנע את עצמי…‬
‫שאת רוצה את זה בדיוק כמוני, אבל…‬
‫אולי לא כדאי שנביא ילד.‬
‫אז עכשיו את לא רוצה ילד?‬
‫אני רוצה ילד.‬
‫אני לא יודעת אם כדאי שאלד אותו איתך.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬