Серіал створено з розважальною і інформаційною, а не медичною метою.
З питань здоров'я, змін у раціоні чи способі життя
завжди радьтесь із лікарем.
Більшість із нас не хочуть думати про смерть,
слабшання, втрату життєвих сил,
про те, як ми закриємо очі востаннє.
Ого, мій друже.
Але одне напевне — це станеться.
Питання в тому, коли?
Скільки років ви візьмете зі свого тіла?
І чи маємо ми якийсь вплив у цьому питанні?
Більшість речей, які, на думку людей, ведуть до довгого здорового життя
вводять в обману або є очевидно хибними.
Не те, щоб це було нам геть байдуже.
Щороку американці витрачають мільярди
на плани дієт, спортзали й харчові добавки.
Але це явно для нас не працює.
Річ у тім, що більшість із нас залишають хороші роки життя на столі.
Близько двох третин
восьмимільярдного населення цієї планети
помруть завчасно від хвороби, якої можна уникнути.
І в Америці, уперше за століття,
середня тривалість життя скорочується.
То як нам це виправити?
Я вірю в те, що ключ не в запобіганні смерті.
Ключ у тому, як жити.
Що, якби ми могли зробити зворотний інжиніринг довголіття?
Що ж, саме це я і намагався зробити останні 20 років свого життя.
Але замість того, щоб шукати відповіді в чашках Петрі чи пробірках,
я знайшов п'ять місць у світі,
де люди отримують результати, яких вони прагнуть.
Деякі з цих місць є островами.
Інші знаходяться в горах.
Деякі неймовірно віддалені, але є і неочікувано урбаністичні.
І хоча на перший погляд вони геть різні,
усі вони в дивовижний спосіб мають спільний знаменник.
Усі вони слідують приблизно одній і тій самій формулі,
яка дає людей з найдовшою тривалістю життя у світі.
Ці люди доживають до 100 років найчастіше на планеті.
Вони живуть яскравим, активним, щасливим життям,
і, мабуть, найголовніше в тому, що вони живуть довше без зусиль.
І їхні секрети могли б допомогти нам усім
отримати стільки хороших років від нашого тіла, скільки можливо.
І це те, що обіцяють «Блакитні зони».
ЖИТТЯ ДО 100 РОКІВ: ТАЄМНИЦІ БЛАКИТНИХ ЗОН
Сьогоднішній спікер витратив останні 20 років
на пошук довгожителів цього світу і вивчення їхньої мудрості.
Ден Бюттнер — дослідник Національного географічного товариства
і автор бестселерів.
Він застосував цю мудрість
для збільшення тривалості життя
десятків громад у Сполучених Штатах.
Дене, ласкаво прошу.
Я ніколи не планував бути гуру довголіття
чи покращувати систему охорони здоров'я.
Я опинився тут у дуже незвичайний спосіб.
Це почалося з мого тата і його тата.
Моєму батькові чудово вдалось вселити в мене цей пригодницький дух.
У його розумінні розвагою було
поїхати на природу відразу на кілька тижнів,
узявши маленьких мене і моїх братів.
А мій дідусь завжди хотів, щоб я був чудовим спортсменом,
але я постійно сидів на лаві.
Але він подарував мені велосипед,
і це стало моїм квитком у світ.
На час завершення мною коледжу,
у віці, коли більшість людей роблять зі своїм життям щось практичне,
я встановлював рекорди на велосипеді, подорожуючи через п'ять континентів.
КНИГА РЕКОРДІВ ҐІННЕСА ДЕН БЮТТНЕР
Знаєте, ми їздили крізь урагани, землетруси і повені,
і ми не думали, що доїдемо.
Гаразд, тут у нас карта цілого світу.
Покажіть, де ви закінчили.
Радянська частина подорожі принесла рекорд світу.
-Вітаю. -Дякую.
Радий знайомству, Ден. Дякую, що прийшли.
Об'їхавши навколо світу і поставивши ці рекорди,
куди ти підеш далі?
Мені було потрібно знайти іншу пригоду і мету.
І для мене це означало експедицію, яка розкрила б велику таємницю.
Пам'ятаю, як одного дня
я натрапив на дослідження Всесвітньої організації охорони здоров'я,
яке виявило, що на Окінаві в Японії
мешкають люди з найдовшою в історії світу
тривалістю життя,
і я сказав: «Це гарна таємниця».
ОКІНАВА ЯПОНІЯ
Приблизно в 900 милях від Токіо
ви знайдете кластер островів,
які можна було б назвати японськими Гаваями.
Пляжі з чистим піском,
тропічні джунглі,
бірюзові води.
Але, що важливіше,
протягом сотень років
це була Земля безсмертних.
Окінава, Японія, утворила популяцію
з найдовшою тривалістю життя за всю історію людства.
У них незначна частка захворювань на діабет.
У них у п'ять разів менше сердечних хвороб,
деменції майже немає,
а частка людей, які живуть до 100,
значно перевищує цей показник у США.
І особливо вражають ці цифри серед жіночого населення.
-Якби ж я влучила в одиницю. 14 балів. -Це було близько.
-Ти вже зробив хід? -Він зробив, так.
-Усі зробили? -Так.
-Тепер черга бабусі. -Щасти!
Ти зможеш!
УМЕТО ЯМАШІРО ВІК 101 РІК
О, майже.
Неймовірно.
Мені цікаво, ким ви приходитесь Умето-сан.
Троє з них — мої онуки.
А це мій другий син.
А це перша донька і друга донька.
Гаразд, отже, тут у нас три покоління.
Я дитина віком 61 рік.
Якщо я хочу дожити до 101, що ви мені порекомендуєте?
Ти ще дитина!
Я це прийму.
Завжди веселися.
Не злися.
Веселися з усіма. Роби всіх щасливими.
Я не злюся.
Отже, головне бути покладливим, не дозволяти себе засмучувати
і швидко пробачати?
Отже, цей…
…сміх дарує нам довголіття.
О, я в захваті. Я це відчуваю.
Не застуджуйся
Не падай
Не забувай сміятись
І часто спілкуйся
Умето-сан віком 101 рік.
Вона сповнена життя, енергійна, весела, позитивна.
І вона грає на інструменті, окінавському варіанті банджо,
використовуючи защипування, дуже точно.
Не пропускаючи ані ноти.
Співати цю пісню.
І мати такі когнітивні здібності,
таку життєву силу,
таку позитивність, усе водночас.
Я дивлюсь на неї і кажу: «Я так хочу».
1999
Коли 20 років тому я вперше приїхав на Окінаву,
я не дуже розумів, як досліджувати довголіття.
Що це могло бути?
Що роблять ці люди, щоб так часто доживати до ста років
і створювати умови, в яких вони живуть довго
і зберігають ясний розум до кінця?
Моєю місію було це з'ясувати.
Я дістав усі академічні дослідження з Окінави, які зміг, і поринув у них.
Я знайшов мапу, яка показувала
концентрацію столітніх людей в Японії.
Було очевидно, що на півночі їх було дуже мало,
а з просуванням на південь
концентрація столітніх збільшувалась,
і на Окінаві вона була найбільшою.
Що далі на південь і що ближче до екватора,
то тепліший клімат.
Що ж означає теплий клімат?
У них більше періодів вегетації.
Тут має бути щось,
що ці люди споживають свідомо або несвідомо.
Можливо, екстракт овочу.
Можливо, це трава або спеція,
яка і є секретом їхнього довголіття.
Я почав вивчати ці дієтичні огляди
і знайшов один, який порівнював дієту Окінави
з дієтою решти територій Японії приблизно в 1950 році.
Ви бачите таблицю продуктів, які їдять окінавці,
такі як м'ясо, яйця і рибу,
і це лише 1–2% калорій, які вони споживають.
А тоді ви бачите один продукт, який складає приблизно 70%,
і цей продукт — бені імо,
фіолетовий ямс.
Решта Японії
споживала лише 3% калорій із фіолетового ямсу.
Мабуть, головна причина, з якої окінавці так люблять бені імо,
у тому, що ямс стійкий до тайфунів.
Бені імо був у безпеці під землею.
Цей ям містить комплекс вуглеводів і клітковини,
а ще він містить на 150% більше активних антиоксидантів,
ніж чорниця.
Тож, звісно, ви думаєте: «Це має бути воно!»
Отже, я 20 років мандрую світом,
намагаючись зрозуміти, як люди живуть довгим життям.
Який окинавський продукт люди мають їсти…
…якщо хочуть жити довше?
Що ж… Тільки щось одне?
Одне.
Немає одного інгредієнту, який є кращим за інші.
Як щодо бені імо? Цього фіолетового ямсу.
Ну, на Окінаві був період дефіциту їжі,
і цей ямс нас врятував.
Але всі продукти мають потенційні медичні властивості.
Листя шовковиці корисне при болі в горлі.
Суп із чорнил кальмара — для детоксикації.
На Окінаві дуже спекотно,
і водорості аса виводять тепло з тіла.
Є також полин, відомий протизапальний засіб.
І гоя. Він містить компоненти, які знижують рівень цукру в крові,
що може пояснити рідкість діабету тут.
І є ще тофу.
Тофу виготовляють із соєвого сиру,
і воно має декілька переваг для здоров'я.
Воно знижує холестерин,
а отже, знижує ризик сердечних захворювань.
І в певних випадках він навіть може сповільнити розвиток деяких видів раку.
Окінавці споживають у середньому три унції соєвих продуктів на день, включно з тофу.
І окінавське тофу особливе.
Воно насправді має більшу концентрацію протеїну і корисних жирів
у порівнянні з тофу, яке виробляють деінде.
Отже, стосовно дієти, немає одного інгредієнту
або компоненту, який відповідає за довголіття окінавців.
Вони споживають низку продуктів,
які мають медичні властивості або переваги для здоров'я.
Тож це асортимент продуктів, які, імовірно, сприяють місцевому довголіттю.
І те, що окінавці їдять, є лише частиною рівняння довголіття.
Наступним запитанням є, скільки вони їдять.
У Сполучених Штатах УПМ рекомендують споживати приблизно 2000 калорій на день,
але американці насправді споживають
у середньому 3600 калорій на день.
Для того щоб розібратись у цьому,
мені потрібно поговорити з Меріон Несл.
Ви, мабуть, знаєте краще, ніж будь-хто в Америці,
чому у нас 73% людей хворі на ожиріння або мають надмірну вагу.
Так, це вражає.
На початку 1970-х міністр сільського господарства сказав,
що нам потрібно більше їжі, щоб нагодувати світ.
Фермери почали вирощували більше.
Отже, раптом,
з 1980 по 2000 роки споживання калорій однією людиною
виросло з 3200 до 4000 калорій на день.
Харчова промисловість мала це продати.
У середовищі, де кожна людина має доступ
до 4000 калорій на день,
ви повинні змушувати людей загалом більше їсти.
Тож ви могли бачити, як збільшились розміри порцій.
І більше того, їжа оформлена так, щоб ви хотіли їсти більше.
Частиною цього є текстура: хрусткість або прекрасне відчуття в роті,
Їжу роблять кольоровою, що надає їй привабливого вигляду.
Їжа містить багато добавок, яка робить її дуже смачною.
Ви споживатимете більше калорій, ніж споживали б зазвичай,
не помічаючи цього.
Але на Окінаві ми побачили людей, які щодня споживали менше їжі,
приблизно 2000 калорій.
Частково це тому,
що їхня їжа є дуже поживною, але не містить багато калорій.
В Америці ми можемо з'їсти невеликий гамбургер на обід,
і ми можемо ум'яти його за хвилину чи дві.
Але на Окінаві обідом може бути
чанпуру, овочі глибокого обсмажування
з гарними травами й тофу.
Вони просто насолоджуються цією величезною мискою їжі,
а ви їсте і думаєте, що ви справжній ненажера.
Але ця їжа містить менше калорій, ніж гамбургер.
А інша причина навдивовижу проста.
Вони знають маленький винахідливий трюк.
Перед їжею вони інтонують три слова,
«хара хачі бу».
Це буквально означає «вісім із десяти».
Але для них це означає «припини їсти, коли твій шлунок буде повний на 80%»,
і результатом цього є насичення без переїдання.
Отже, коли ви їсте цю їжу, яка містить мало калорій,
і не забуваєте зупинитись,
коли наїдаєтесь на 80%,
ви природно їсте менше.
І з часом це сформувало популяцію,
яка менше страждала на ожиріння.
Сьогодні в окінавському місті
є всі ті самі пастки, що й в будь-якому великому місті.
Автомагістралі, корки і ресторани фастфуду.
Але, якщо ви захочете знайти справжню окінавську культуру довголіття,
ви повинні поїхати з міста в сільську місцевість.
де досі можна бачити той спосіб життя,
який століттями сприяв появі довгожителів.
Погляньте.
Уже, я бачу ознаки довголіття.
Це, якщо не помиляюсь, латук.
Вони не дивляться.
-Вибачте. Ой. -Ходімо сюди.
Ви знаєте, що означає цей дракон тут? Я постійно його бачу.
Це не дракон. Це називається шіса.
Шіса, ви повинні запам'ятати, бо він уособлює Окінаву.
Гаразд.
Ого, загляньмо туди.
-Нічого собі. -Я в захваті від цього саду.
Вітаю.
Гарний велосипед. Вона вже мені подобається.
Скільки вам років?
-Дев'яносто чотири. -О господи.
Вона шиє. А що вона шиє?
ТОЙО ОТА ВІК 94 РОКИ
Ми помітили, що ви щось шиєте.
Я користуюсь машинкою!
Вона сама пошила свій одяг?
Так, я сама.
Зрозуміло.
О, це прекрасно.
Вона пройшла!
Це дивовижно.
Привіт!
Мені зараз майже 97 років.
Вона сказала, у неї досі є м'язи!
Я їх бачу!
Так!
Ці м'язи вражають.
Який ваш секрет довголіття? І збереження такої життєвої сили?
Людям недостатньо тільки ходити.
Треба мати швидкість.
ХАРУМАСА МЕКАРУ 87 РОКІВ
Швидкість, ось так.
Ого!
Ти маєш робити це.
О боже!
Отже, провівши на Окінаві багато часу з літніми людьми,
я помітив, що в їхніх домах немає справжніх меблів,
крім низького столу і мату татамі.
Ці люди сиділи на підлозі.
Ми знайшли людей віком 103 роки,
які вставали й сідали 30 разів на день! Це як робити 30 присідань.
Вони випрямляють своє тіло. І верхню, і нижню частину.
Вони покращують свій баланс. Що ж, який стосунок це має до довголіття?
Ну, виявляється, що в Америці
однією з десяти найпоширеніших причин
смерті літніх людей є падіння.
У них слабка нижня частина тіла й поганий баланс,
бо вони постійно сидять на стільцях і м'яких меблях.
Ще одна річ, яку я помітив, це те, що всі,
навіть ті, кому за 100 років, мають город.
Тож кожного дня вони полють бур'яни,
або поливають, або саджають, або ж збирають свіжі фрукти й овочі.
І це може бути від однієї до двох годин на день
легкої, невиснажливої фізичної активності,
це діапазон рухів.
І якщо про це подумати, то ці люди насправді не тренувались.
Але в них значно сильніша нижня частина тіла, кращий баланс,
і вони не вмирають від цих захворювань.
Тож звідси ми робимо ще один висновок,
який можна врахувати, якщо ми хочемо жити довше.
Погляньте на це!
Я наллю чаю.
Дякую.
Вип'ємо чаю.
Після виходу на пенсію в 1983 році
все, що я робив, це переміщався зі свого саду до свого дому і навпаки.
Мені було нудно.
Тож я пройшовся по всіх домівках і сказав:
«Організуймо моаї на 1000 єн».
Я почав вивчати групи людей, які звуться моаї.
Моаї — це, по суті, віддане соціальне коло людей,
які об'єднуються, скидаються грошима
і допомагають одне одному у важкі часи.
Один із наших друзів упав, коли пішов у туалет вночі,
і тепер він у лікарні.
Наша група моаї продовжує допомагати,
скидаючись грошима й ділячись ними.
Тож, на перший погляд, моаї — це просто фінансове об'єднання.
Але я вірю в те, що переваги участі в групі важливіші за гроші.
Цікаво, чи приналежність до моаї
допомогла вам досягти 90 років, зберігши таку життєву силу.
Ми всі дружелюбні одне з одним, і ми разом вчимося співати й танцювати.
Ми збираємось разом і спілкуємось.
Це і є секрет довгого життя.
Ви можете сказати: «Ну, подумаєш!» Знаєте?
Як може допомогти спільне проведення часу?
Що ж, у Сполучених Штатах ми маємо епідемію самотності.
Населення робиться дедалі самотнішим,
дедалі ізольованішим
і потребує зв'язку з іншими людьми більше, ніж будь-коли.
Зараз в Америці ми з'ясували,
що самотність може коштувати 15 років середньої тривалості життя.
Подумайте про це. П'ятнадцять років!
Не існує таблетки, чи харчової добавки, чи популярного лікарського препарату,
які могли б подарувати нам 15 років.
Але тут, на Окінаві,
люди отримують ці роки, просто знаходячи друзів,
присвячуючи себе цим друзям
і щодня з ними буваючи.
МІТСУКО 86 ТОМІ 93
МІТСУ 95
Тож я почав дивитись на очевидні фактори довголіття,
такі як дієта і тренування,
але тоді я наштовхнувся на цю ідею моаї,
і вона остаточно зірвала мені шори з очей.
Це відкриває мій ум іншим неочікуваним ідеям,
які можуть виявитись неймовірно потужними факторами,
що сприяють довголіттю.
Для людей Окінави Друга світова війна дуже відчутна.
Вони пройшли через неймовірні тяготи.
Серед них було значно більше смертей, ніж серед американців.
Під час війни
ДР. МАКОТО СУЗУКІ
на Окінаві було вбито 200 000 людей.
Я думаю, вони мають дуже сильний ПТСР.
Вона працювала на уряд…
…і їм дали гранату.
«Якщо ворог вас схопить і спробує вам нашкодити,
застосуйте цю гранату».
І ми були так близько до того, щоб здатися і вчинити самогубство,
коли нас врятували солдати.
Вони мені сказали: «Війні кінець. Життя — дорогоцінність».
Коли померли моя мати і мій брат,
я не була з ними в їхню останню мить.
Вони добре пам'ятають війну.
Це те, про що вони починають говорити відразу,
і я впевнений, що це була трагедія, але і в певній мірі спадок.
Але я така рада, що виповзла з тієї клоаки й вижила.
Я кажу своїм дітям:
«Незважаючи ні на що,
хай би якими бідними ви були, ви можете вижити.
Витримати все».
І я люблю казати, що досвід минулого
був жахливим досвідом на Окінаві.
Але, попри це,
вони створили здорові, щасливі умови.
Насолоджуйся теперішнім. Це важливо.
Можна було б подумати,
що це знищить довголіття серед населення.
Але я насправді почав думати,
що це, можливо, сприяє їхньому довгому життю
у якісь нелогічні способи.
На Окінаві є концепція, яка називається ікіґай,
і я вірю в те, що це один із найпотужніших факторів,
що сприяють їхньому довголіттю.
Я щось роблю для цього світу.
Мистецтво, яке я створив, житиме сотні років
після моєї смерті.
Це мій ікіґай.
Я благословенний.
Ми приходили у дома столітніх людей.
Ми перевіряли їх фізичний стан, здоров'я,
а тоді я їх запитував:
«Який ваш ікіґай?»
Ікіґай — це своєрідна місія.
Відчуття цілі в житті.
Я думаю, ікіґай — це головний фактор
духовного здоров'я столітніх людей.
Якщо ми втратимо ікіґай, ми помремо.
Окінавці не мають такого слова, як пенсія.
У віці 60, 70, 80, 90 років вони все ще працюють.
Вони можуть працювати у своєму городі,
щоб мати вдома овочі.
Вони можуть мати ятку на ринку, де працюватимуть лише вранці.
Вони дають роботу мозку. Вони змушують тіло рухатись.
Вони можуть підсумувати сенс свого життя,
причину, з якої вони просинаються вранці.
Їм постійно кажуть:
«Ти важиш. Ми тебе потребуємо».
Люди, наповнені цією цілеспрямованістю,
знають свою цінність,
і через це їм дуже легко приймати ці буденні рішення,
адже вони знають свою сутність.
Тож мій досвід на Окінаві вчив мене,
що алогічні, малодосліджені речі
сприяють довголіттю більше за будь-що інше.
Тоді я цього не розумів,
але я лише починав складати набагато більший пазл.
Розумієте, у цей час
я почав читати звіти про інше місце концентрації довгожителів,
геть інше навколишнє середовище
на іншому острові й на іншому боці планети.
Кластер сіл із побіленими будинками високо в горах Сардинії,
і майже вертикальні вулиці в оточенні непривітного рельєфу.
Чи вони робили те саме, що й люди на Окінаві?
Чи це був ще один набір таємниць, який належало відкрити?
Моєю місією було це з'ясувати.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева