A műsor célja a szórakoztatás és a tájékoztatás.
Az egészségét érintő életmódbeli változtatások előtt
konzultáljon kezelőorvosával!
A legtöbben gondolni se akarunk a halálra,
az elgyengülésre, hogy elhagy az életerő,
és végleg lehunyjuk a szemünket.
Ejha, barátom!
De egy dolog biztos. A halál eljön értünk.
A kérdés az, hogy mikor.
Hány év múlva hagyjuk itt földi porhüvelyünket?
És van-e egyáltalán bármi beleszólásunk a dologba?
Rájöttem, hogy a legtöbb dolog,
amit az emberek a hosszú, egészséges élet kulcsának hisznek,
az vagy téves, vagy egyszerűen csak badarság.
Pedig sokat foglalkozunk a témával,
hiszen évi több milliárd dollárt költünk
diétás programokra, kondibérletekre és étrendkiegészítőkre.
De valamiért mégse működik a dolog.
Az a helyzet, hogy a legtöbben csodás évektől esünk el.
A bolygó nyolcmilliárdos lakosságának kétharmadát
idő előtt viszi el egy olyan betegség, amit meg lehetett volna előzni.
Száz éve most először csökken a várható élettartam Amerikában.
De hogyan javíthatunk ezen?
Szerintem nem a halált kéne megpróbálnunk kijátszani.
Inkább meg kéne tanulnunk élni.
Mi lenne, ha vissza tudnánk fejteni a hosszú élet titkát?
Nos, én pontosan ezzel töltöttem az elmúlt 20 évemet.
De nem Petri-csészékben és kémcsövekben kerestem a válaszokat.
Találtam öt olyan helyet a világon,
ahol az emberek olyan hosszú életet élnek, amilyet mi is szeretnénk.
Vannak ezek között szigetek,
akadnak hegyvidékek,
de hihetetlenül elszigetelt, és meglepő módon nagyvárosi helyek is.
És bár kívülről teljesen másnak tűnnek,
bizonyos tulajdonságaik figyelemre méltó egyezést mutatnak.
Mindegyik hely lakói nagyjából egyazon képlet szerint élnek,
aminek az eredménye a bolygó leghosszabb életű emberei.
Világviszonylatban ezeken a helyeken él a legtöbb százéves ember.
Pezsgő, aktív és boldog életet élnek,
és a legfontosabb talán az,
hogy különösebb igyekezet nélkül sikerül ilyen sokáig élniük.
Az ő titkaik mindannyiunknak segíthetnek,
hogy a lehető legtöbb évet hozzuk ki a testünkből.
Ezt nyújthatják nekünk a kék zónák.
ÉLJÜNK 100 ÉVIG: A KÉK ZÓNÁK TITKAI
A ma esti előadónk azzal töltötte az elmúlt 20 évét,
hogy magáévá tegye a világ legtovább élő embereinek a bölcsességét.
Dan Buettner a National Geographic felfedezője,
és bestseller író.
Az USA több tucat közösségének
a várható élettartamát növelte ezzel a bölcsességgel.
Köszöntelek, Dan!
Sose akartam a hosszú élet guruja lenni,
vagy helyrehozni Amerika egészségügyi rendszerét.
Egészen különös úton jutottam el oda, ahol most vagyok.
Az egész az apámmal és az ő apjával kezdődött.
Az apám egy nagyszerű apa volt, mert ő nevelte belém ezt a kalandvágyat.
Kis koromban az volt számára a szórakozás,
hogy fogott engem és a bátyáimat,
és hetekre kiköltöztünk a vadonba.
A nagyapám mindig is azt szerette volna, hogy kiváló sportoló legyek,
de én folyton a kispadon ültem.
Viszont tőle kaptam az első bringámat, és azzal kitárult előttem a világ.
Mire befejeztem az egyetemet,
annyi idősen, amikor mások már hasznos dolgoknak szentelték az életüket,
én már öt kontinenst is bejártam a bringámon,
és három világrekordot is felállítottam.
A GUINNESS REKORDOK KÖNYVE
Találkoztunk hurrikánokkal, földrengésekkel és árvizekkel is,
és azt hittük, hogy nekünk kampec.
Szóval itt egy világtérkép. Megmutatod, hol lyukadtál ki?
A szovjet szakasz hozta meg a világrekordot.
- Gratulálok! - Köszönöm.
Köszönöm, hogy eljöttél, Dan.
Körbebringáztam a világot, rekordokat döntöttem,
de hogyan tovább?
Olyan kalandra volt szükségem, aminek van valami célja.
Olyan felfedezőútra akartam indulni, amivel megoldhatok egy nagy rejtélyt.
Emlékszem, egyszer azt olvastam
az Egészségügyi Világszervezet egyik tanulmányában,
hogy a világtörténelem leghosszabb életű emberei
Japánban élnek, Okinava szigetén.
SZÁZÉVESEK SZIGETE
Mire én: „Na, ez egy klassz kis rejtély!”
OKINAVA JAPÁN
Tokiótól úgy 1500 km-rel délre
található egy szigetcsoport,
ami olyan Japán számára, mint Hawaii az USA számára.
Mesés tengerpartok,
trópusi dzsungelek
és türkizkék víz.
De ami még fontosabb,
hogy évszázadok óta
ez a hely a halhatatlanok földje.
Az emberiség történelmének
leghosszabb életű emberei az okinavaiak.
A cukorbetegek aránya csak a töredéke az USA-énak,
a szívbetegeké csak az egyötöde, a demencia is elenyésző,
ráadásul a százéves kort is sokkal többen érik meg.
100 000 FŐRE JUTÓ SZÁZÉVESEK SZÁMA
Ezenfelül a nők körében különösen jók ezek a számok.
- Majdnem első lettem. Tizennégy pont. - Közel voltál!
- Te már dobtál? - Igen, ő már dobott.
- Mindenki dobott már? - Igen.
- Akkor nagyi jön. - Ügyesen!
Hajrá!
JAMASIRO UMETO 101 ÉVES
Majdnem!
Nagyszerű!
Milyen rokoni kapcsolatban állnak Umeto-szannal?
A három lány az unokám.
Ő a második fiam.
Ők pedig az első lányom és a második lányom.
Szóval ez itt három generáció.
Én csak egy 61 éves kis kölyök vagyok.
Mit javasolna, hogyan érhetném meg a 101 éves kort?
Te még gyerek vagy!
Ezt nem vitatom.
Mindig érezd jól magad!
Kerüld a haragot!
Érezd jól magad az emberekkel, és tégy mindenkit boldoggá!
Én soha nem vagyok dühös.
Szóval a lényeg az, hogy legyek nyugodt, ne hagyjam, hogy bármi is feldühítsen,
és legyek megbocsátó?
Szóval ez a…
Ez a nevetés a hosszú élet kulcsa.
Ez nagyon tetszik. Ezt adom.
Vigyázz, nehogy megfázz !
És nehogy orra bukj !
Nevess jó sokat !
És beszélgess sokat másokkal !
A 101 éves Umeto-szan
makkegészséges, eleven, vicces és derűlátó,
és még ezen az okinavai bandzsószerű hangszeren is játszik,
méghozzá egészen pontosan, hangtévesztés nélkül,
és még énekel is hozzá.
Ez a kognitív aktivitás,
ez az elevenség
és ez a derűlátás mind egyszerre van meg benne.
Ránézek, és arra gondolok, hogy: „Én is ezt akarom.”
Amikor 20 éve először jártam Okinaván,
még nem tudtam, hogyan is kutassam a hosszú életet.
Mi lehet a forrása?
Mit csinálnak ezek az emberek, hogy ilyen sok közöttük a százéves,
és hogy a hosszú élet mellett életük végig ennyire frissek maradnak?
Az a küldetésem, hogy ezt kiderítsem.
Előástam az összes Okinaváról szóló tudományos kutatást,
és elmélyültem bennük.
Találtam egy térképet
a Japánban élő százévesek sűrűségéről.
Egyértelmű, hogy északon vannak a legkevesebben,
és minél délebbre megyünk,
annál jobban nő a százévesek sűrűsége,
végül pedig Okinaván tetőzik.
Ugye minél délebbre megyünk, minél közelebb az Egyenlítőhöz,
annál melegebb van.
De mit jelent a melegebb éghajlat?
Több termesztési idényt.
Kell itt lennie valaminek,
amit az emberek tudatosan vagy nem tudatosan fogyasztanak.
Talán valamilyen zöldség kivonata,
esetleg egy gyógynövény vagy egy fűszer, ami a hosszú élet titka lehet.
Az egyik 1950-es táplálkozási szokásokról szóló felmérésben
összevetették az okinavaiak étrendjét
az összes többi japán étrendjével.
Az okinavaiak étrendjében
az olyan ételek, mint a húsok, a tojás és a halak
a kalóriabevitelnek csupán 1-2%-át tették ki.
Volt viszont egy étel, ami közel 70%-ot tett ki
és ez az étel a beni imo volt,
vagyis a lila édesburgonya.
A többi japán kalóriabevitelének
csupán 3%-át tette ki az édesburgonya.
Az okinavaiak elsősorban azért fogyasztottak olyan sok beni imót,
mert az édesburgonya tájfunbiztos volt.
Biztonságban volt a föld alatt.
Ez az édesburgonya tele van összetett szénhidrátokkal és rosttal,
ráadásul 150%-kal több aktív antioxidánst is tartalmaz,
mint a kék áfonya.
Az ember egyből arra gondol, hogy: „Tuti ez lehet az oka!”
Szóval 20 éve járom a világot,
hogy kiderítsem, mitől élnek sokáig az emberek.
Melyik az az egy okinavai étel
ami hosszú életet biztosít?
Nos… Csak egyet mondhatok?
Csak egyet.
Nincsen olyan, hogy „a legjobb alapanyag”.
És a beni imo? A lila édesburgonya?
Tény, hogy amikor Okinaván élelmiszerhiány volt,
ez az édesburgonya mentette meg az életünket.
De minden ételnek van valamilyen gyógyítóereje.
Az eperfa levele enyhíti a torokfájást.
A tintahal tintájából készült leves jó méregtelenítő.
Okinava nagyon meleg vidék,
és az asa alga serkenti a test hőleadását.
A fekete üröm közismert gyulladáscsökkentő,
a balzsamkörte összetevői pedig elősegítik a vércukorszint csökkenését,
ami megmagyarázhatja a cukorbetegek alacsony számát.
Aztán ott van a tofu,
ami szójababtúróból készül,
és számos pozitív egészségügyi hatással bír.
Csökkenti a koleszterinszintet,
így a szívbetegség kockázatát is,
és bizonyos esetekben még egyes ráktípusok előrehaladását is lassíthatja.
Az okinavaiak átlagosan 85 gramm szójaterméket fogyasztanak naponta,
a tofut is beleértve.
És az okinavai tofu különleges is,
mert a máshol készített tofukhoz képest
sokkal nagyobb koncentrációban tartalmaz fehérjét és jó zsírokat.
Tehát ami az étrendet illeti,
nincs olyan alapanyag vagy összetevő,
ami egyedül felelne az okinavaiak hosszú életéért.
Sokféle ételt fogyasztanak,
és mindegyiknek van valamilyen jótékony egészségügyi hatása.
Tehát az itteni hosszú élet egyik forrása az ételek széles palettája.
Ráadásul az, hogy mit esznek az okinavaiak,
a hosszú élet képletének csak egy kis részét teszi ki.
A másik kérdés az, hogy mennyit esznek?
Az USA élelmiszerügyi hatósága
napi 2000 kalória bevitelét ajánlja,
viszont az amerikaiak
átlagosan 3600 kalóriát visznek be naponta.
Ahhoz, hogy a dolog végére járjak,
beszélnem kell Marion Nestle-lel.
Bizonyára ön minden amerikainál jobban tudja,
hogy hogyan lett az amerikai lakosság 73%-a
túlsúlyos vagy elhízott.
Ez egy megdöbbentő történet.
A 70-es években a mezőgazdasági miniszter azt mondta:
„Termeljünk több élelmiszert, lakassuk jól a világot!”
A farmerok többet is termeltek,
csakhogy 1980-ról 2000-re
az élelmiszerellátásban rendelkezésre álló fejenkénti napi kalóriaszám
3200-ról hirtelen felugrott 4000-re,
amit aztán az élelmiszeriparnak el kellett adnia.
És ha fejenként napi 4000 kalória áll rendelkezésre,
az azt jelenti, hogy rá kell venni az embereket, hogy többet egyenek.
És ekkor az történt, hogy az adagok egyre nagyobbak lettek.
Ráadásul olyan ételeket csináltak, hogy az ember még többet akarjon enni.
Ezt részben a textúrával érték el, a ropogóssággal vagy a mesés ízhatással.
Aztán meg is színezték az ételeket, hogy nagyon csábítóak legyenek,
és adalékokkal is telenyomták, amik nagyon ízletessé tették az ételt.
Így a szükségesnél sokkal több kalóriát viszel be,
és észre sem veszed.
Viszont az okinavaiak sokkal kevesebbet esznek napi szinten,
nagyjából 2000 kalóriát.
Részben azért,
mert tápanyagban gazdag, de kalóriaszegény ételeket fogyasztanak.
Egy amerikai ebédje annyiból áll,
hogy egy-két perc alatt behabzsol egy kis hamburgert.
Viszont egy okinavai ebédje úgy néz ki,
mint például ez a keverve pirított chanpuru
gyógynövényekkel és tofuval,
és ezt a szép nagy adag ételt mind befalják.
Most mondhatnánk erre, hogy: „Mekkora zabagépek!”
Csakhogy ebben kevesebb a kalória, mint egy hamburgerben.
A dolog másik része megdöbbentően egyszerű,
egy zseniális kis trükk.
Minden étkezés előtt elmondanak három szót:
„hara hachi bu”,
ami szó szerint azt jelenti: „tízből nyolc”,
de számukra azt jelenti, hogy: „Ha a hasam 80%-ban megtelik, akkor nem eszek többet.”
Így anélkül tudnak jóllakni, hogy telefalnák magukat.
Tehát ha kalóriaszegény ételeket eszel,
és emlékezteted magad,
hogy 80%-os jóllakottságnál már ne egyél többet,
akkor természetesen kevesebbet fogsz enni.
Ennek hála az idők során egy olyan lakosság alakult ki Okinaván,
ami kevésbé szenved az elhízástól.
Okinava nagyvárosa ma már tele van a nagyvárosok szokásos buktatóival.
Autópályák, kocsik tömkelege és gyorséttermek.
De ha igazán érdekel az okinavaiak hosszú életének a kultúrája,
akkor hagyd el a nagyvárost, és utazz vidékre,
mert ott még a mai napig találkozhatsz azzal az életmóddal,
ami évszázadok óta ontja magából a százéveseket.
Azt nézze!
Máris látom a hosszú élet jeleit.
Ha nem tévedek, ez saláta.
Senki nem néz, ugye?
- De hát… Ajaj! - Menjünk arra!
Tudja, mit jelent ez a sárkány? Mindenhol ezt látom.
Az nem sárkány, hanem egy shisa.
Shisa! Nehogy elfelejtse, mert a shisa Okinava egyik jelképe!
Oké.
Ez igen! Nézze ezt a helyet!
- Azta! - Imádom ezt a kertet.
Jó napot!
Klassz bringája van. Máris kedvelem a hölgyet.
Hány éves?
- Kilencvennégy. - Atyaég!
Látom, varrogat. Mit szokott varrni?
Látjuk, hogy szokott varrogatni.
Varrógépet használok.
- Ezt a ruhát is maga varrta? - Bizony.
- Értem. - Meseszép.
Befűztem!
Elképesztő!
Jó napot!
Elmúltam 97 éves, szóval elég idős vagyok már.
OSIRO MIJO 97 ÉVES
Még…
Azt mondja, hogy még mindig izmos!
Tényleg, látom.
Igen!
Lenyűgöző a bicepsze.
Mi a hosszú és egészséges élet titka?
Nem elég az, ha az ember csak slattyog.
MEKARU HARUMASZA 87 ÉVES
Tempósan kell haladni. Kell egy kis lendület. Így, ni!
Azta!
Így kell ezt.
Te jó ég!
Miután rengeteg időt eltöltöttem Okinava idős lakóival,
feltűnt, hogy nincsenek puccos ülőalkalmatosságaik,
csak egy alacsony asztal és egy tatamiszőnyeg.
Ezek az emberek a földön ülnek.
Találkoztunk olyan 103 évesekkel,
akik napi 30-szor ülnek le és állnak fel! Az olyan, mint megcsinálni 30 guggolást!
Erősítik a törzstartó izmaikat és az alsó testüket,
és javítják az egyensúlyérzéküket. De mi köze ennek a hosszú élethez?
Nos, mint kiderült,
az idős amerikaiak elhalálozásának tíz leggyakoribb oka közül az egyik az,
hogy elesnek.
Gyenge az alsó testük és az egyensúlyérzékük,
mert folyton széken és kényelmes fotelben ülnek.
Ami még feltűnt,
hogy mindenki, még a százévesek is kertészkednek.
Mindennap kint vannak a kertben, és gyomlálnak, öntöznek, magot vetnek,
vagy friss gyümölcsöt és zöldséget szüretelnek.
Napi egy-két óra kíméletes,
alacsony intenzitású fizikai tevékenység,
egy kis könnyed mozgás.
Ha jobban belegondolunk, ezek az emberek nem is tornáznak,
mégis sokkal erősebb az alsó testük, jobb az egyensúlyérzékük,
és mozgásszervi betegségben sem szenvednek.
Szóval meg is van a következő téma,
amin érdemes rágódnunk, ha tovább akarunk élni.
Nézzenek oda!
Öntök egy kis teát.
Köszönöm.
Igyatok csak!
Miután 1983-ban nyugdíjba mentem,
folyton csak oda-vissza ingáztam a kertem és az otthonom között.
Dögunalom volt.
Aztán bekopogtam mindenkihez, és azt mondtam:
„Alapítsunk egy 1000 jenes moai-t!”
Megtudtam, hogy léteznek úgynevezett moai közösségek.
A moai-ok elkötelezett baráti körök,
ahol az emberek rendszeresen összedobják a pénzüket,
hogy a nehéz élethelyzetekben kisegítsék egymást.
Az egyik barátunk éjjel a fürdőszoba felé menet elesett,
és most kórházban fekszik.
A moai-unk azóta is támogatja őt,
beadjuk a pénzünket a közösbe, és aztán odaadjuk neki.
Látszólag a moai egy egyszerű pénzügyi megállapodás,
azonban én úgy hiszem, hogy a moai nem csak a pénz miatt hasznos.
Érdekelne, hogy a moai-hoz való tartozásnak
van-e szerepe abban, hogy ilyen egészségesen érik meg
a 90 éves kort.
Ez egy baráti közösség. Énekelni és táncolni is szoktunk együtt.
Gyakran összejövünk beszélgetni.
Ez a hosszú élet titka.
Az ember azt gondolná, hogy:
„Na persze! Hogyan segít az, ha másokkal trécselek?”
Nos, az Egyesült Államokban a magányosság szinte járványként terjed.
A lakosság egyre magányosabb és elszigeteltebb,
pedig most nagyobb szükség van az emberi kapcsolatokra, mint valaha.
Kiderült, hogy Amerikában
a magány 15 évvel rövidítheti meg az emberek várható élettartamát.
Gondoljanak bele, 15 évvel!
Nincs olyan pirula, étrendkiegészítő vagy csodaszer,
ami képes lenne plusz 15 évet adni.
Viszont az okinavai emberek
úgy kapják meg ezeket az éveket, hogy egyszerűen csak barátokat keresnek,
kitartanak mellettük,
és mindennap elidőznek egymás társaságában.
Szóval elkezdtem sorra venni az élethosszt növelő tényezőket,
úgymint az étrendet és a mozgást,
de aztán elakadtam a moai koncepciójánál,
és hirtelen teljesen megvilágosodtam.
Olyan további meglepő lehetőségek irányába nyitotta meg az elmémet,
amelyek a hosszú élet hihetetlenül fontos tényezői lehetnek.
Az okinavaiak számára a második világháború szinte tegnap volt.
Elképesztően sokat szenvedtek.
Sokkal több okinavai halt meg, mint ahány amerikai.
A háború alatt 200 000 okinavait gyilkoltak meg.
Szerintem nagyon erős PTSD kínozza őket.
A kormánynak dolgozott.
Mindenkinek adtak egy gránátot.
„Ha elkapna az ellenség, és bántatni akarnak,
akkor használjátok a gránátot!”
Hajszálon múlott, hogy feladjuk, és megöljük magunkat,
de pont akkor mentettek meg a katonák.
Azt mondták: „Vége a háborúnak. Az élet drága kincs.”
Amikor az anyám és a bátyám meghalt,
nem tudtam ott lenni velük az utolsó pillanatban.
Nagyon tisztán emlékeznek a háborúra.
Mindig az első vagy a második téma volt, amit szóba hoztak,
és biztosan óriási tragédia volt, de valahol ez mégis egyfajta hagyaték.
Nagyon örülök, hogy túléltem, és talpra álltam abból a borzalomból.
Azt szoktam mondani a gyerekeimnek, hogy:
„Bármi is lesz,
bármilyen szegények is vagytok, mindent túlélhettek.
Bármit kibírtok.”
Gyakran szoktam mondani, hogy ami Okinaván történt,
az egy borzalmas élmény volt,
de az emberek még annak ellenére is
egy egészséges és boldog életet teremtettek maguknak.
Élvezd ki a jelent! Ez nagyon fontos.
Az ember azt gondolná,
hogy egy ilyen esemény nagyon visszavetné a lakosság élethosszát.
De aztán eszembe jutott,
hogy paradox módon talán még ez is hozzájárulhatott ahhoz,
hogy ilyen hosszú életet élhetnek.
Okinaván létezik egy fogalom, az ikigai.
Úgy hiszem, ez az egyik legfontosabb tényezője
az okinavaiak hosszú életének.
Adok valamit a világnak.
A műveim a halálom után több száz évvel is fennmaradnak.
Ez az én ikigai-om. Szerencsésnek mondhatom magam.
El szoktunk látogatni a százévesekhez,
felmérjük a fizikai és egészségügyi állapotukat,
végül megkérdezem, hogy:
„Mi az ikigai-od?”
Az ikigai egyfajta küldetés,
egyfajta céltudatosság.
Szerintem a százévesek
lelki egészségének a fő oka az ikigai.
Ha elveszítenénk az ikigai-unkat, abba belehalnánk.
Az okinavaiak nem ismerik a nyugdíj fogalmát.
Még 60, 70, 80, 90 évesen is dolgoznak.
Lehet, hogy csak kertészkednek,
hogy hazavihessenek pár zöldséget,
vagy csak a piacon árulják a portékájukat, és azt is csak délelőtt,
de lefoglalják az elméjüket, és mozgásban tartják a testüket.
Képesek megfogalmazni az életük értelmét,
annak az okát, hogy miért kelnek fel minden reggel.
És folyamatosan elmondják nekik, hogy: „Fontosak vagytok. Szükségünk van rátok.”
Az ilyen szintű céltudatossággal felruházott emberek
tisztában vannak a saját értékükkel,
és ez a mindennapi döntéseiket is nagyban megkönnyíti,
mert ismerik önmagukat.
Az okinavai élményeimből azt tanultam,
hogy ezek a paradox és csekély mértékben körüljárt dolgok
mindennél fontosabbak a hosszú élethez.
De akkor még nem sejtettem,
hogy még éppen csak elkezdtem összerakni egy sokkal nagyobb kirakós darabjait.
Akkortájt került elém pár jelentés
hosszú életű emberek egy újabb gócpontjáról
egy teljesen másféle környezetben,
a bolygó másik felén, egy másik szigeten.
Fehérre meszelt falvak csoportja magasan Szardínia hegyei között,
ahol az utcák szinte függőlegesek, és a környező vidék igen zord.
Vajon ők is ugyanazt csinálják, mint az okinavaiak?
Vagy újabb titkok várják a leleplezést?
Az a küldetésem, hogy ezt kiderítsem.
A feliratot fordította: Vécsey Ádám