OKRESNÍ ÚŘAD ŠERIFA V LOS ANGELES
JE NEJVĚTŠÍ SVÉHO DRUHU V USA
A PŮSOBÍ V NEJLIDNATĚJŠÍM OKRESE V ZEMI.
VYŠETŘUJE NEJBRUTÁLNĚJŠÍ A NEJKOMPLIKOVANĚJŠÍ VRAŽDY.
TOTO JSOU JEJICH PŘÍBĚHY.
20. SRPNA 2001 18:00
20. srpna mi volal Bruce,
že jeho žena Jana je od rána nezvěstná.
Tak jestli nevím, kde je.
Byly jsme s Janou blízké kamarádky, skoro jako sestry,
ale musela jsem říct, že jsem ji neviděla
a netuším, kde by mohla být.
Zeptala jsem se Bruce, jestli pro něj můžu něco udělat.
A on se rozplakal a řekl:
„Pověz mi, kde je moje žena.“
Okresní úřad šerifa v Los Angeles je nejlepší z nejlepších.
V LA se projednávají nejsledovanější případy.
Musíte mít zápal pro věc na 110 %.
Tohle je vražda. Závažnější zločin neexistuje.
Hlavní je vášeň a smysl pro povinnost.
Spravedlnost pochází z nalezení pravdy.
VRAŽDY: LOS ANGELES
20. srpna 2001 volal Bruce Koklich na stanici šerifa v Lakewoodu,
aby nahlásil, že pohřešuje svou manželku Janu.
JANA A BRUCE KOKLICHOVI
Bruce řekl, že mají realitní kancelář na severním konci Long Beach
a že Jana nepřišla do kanceláře
a on neví, kde je.
Bruce a Jana měli realitní kancelář v Bixby Knolls.
Kancelář v Long Beach byla kousek od přístavu,
nedaleko jejich bydliště v Lakewoodu.
Nazítří v úterý 21. srpna Bruce oznámil, že Jana pořád nikde není.
Nevrátila se.
Takže tu byla odůvodněná starost,
kde je a co se jí mohlo stát.
Všichni jsme nervózně seděli
a lámali si hlavu, co se mohlo stát.
Bruce byl zdrcený, seděl na gauči s hlavou v dlaních,
plakal jako dítě
a snažil se vybavit si každý detail.
Řekl, že zmizelo auto
a že přemýšlí, co má dělat,
kde má začít hledat, jestli najmout vrtulníky
nebo ji jít hledat ve skupině.
Z praxe vím,
že se 99,9 % pohřešovaných vrátí do 24 hodin.
Policie zjišťuje mnoho věcí
po těch prvních 24 hodinách,
když začíná být pravděpodobné, že se dotyčnému něco stalo,
pokud nešlo o útěk.
Mohl se stát obětí zločinu?
Mohlo jít o únos? Mohlo dojít k nehodě?
Prověřili jsme nemocnice a vyloučili dopravní nehodu.
Takže jsme věděli, že musíme pátrat jinde.
Dostala jsem za úkol jet ke Koklichovým domů.
Rozhodla jsem se přizvat detektivy z oddělení vražd,
protože vyšetřování zabere mnohem víc času,
a v týmu byla i vyšetřovatelka Karen Shonková.
Když jsem v dětství přemýšlela, čím chci být,
napadlo mě, že budu policistka,
abych mohla všude jezdit rychle.
V roce 1986 jsem nastoupila do úřadu šerifa v LA.
Být ženou u policie v polovině 80. let nebylo jednoduché.
Občas jsem měla pocit, že musím něco dokázat.
Dělala jsem víc,
než by musel dělat mužský policista nebo detektiv.
Pracovala jsem svědomitě
a dbala na to, abych na případu odvedla vynikající práci.
Karen dřela jako kůň.
Bůh jí za to žehnej.
Nechtěla, aby jí někdo bránil dělat práci snů.
Bruce a Jana měli dům v Lakewoodu, severně od Long Beach,
stál u golfového hřiště.
Krásný domov.
Když jsme přijeli ke Koklichovým, mluvili jsme s Brucem.
Bruce mi řekl, že v pondělí ráno
kolem šesté Janu políbil na rozloučenou.
Byli partneři v realitní kanceláři.
Jana obvykle přicházela do práce mezi devátou a půl desátou dopoledne.
Bruce řekl, že asi v deset nebo půl jedenácté
se zeptal ostatních realitních makléřů,
kde má ženu. Odpověděli, že ještě nepřišla.
Bruce a Jana měli obchodního partnera Chrise Botosana, který byl v kanceláři
a rozhodl se s Brucem zajet k nim domů a podívat se, jestli tam Jana není.
Její auto bylo pryč. Neměla tam kabelku ani mobil.
Dokonce i alarm v domě byl zapnutý.
Bruce pojal podezření. „Kam mohla jít?“
Když se pohřešuje dospělý, musíte zvážit všechny možnosti.
Možná utekla.
Možná měla mimomanželský poměr.
Všechno musíte prověřit.
Jaký je její duševní stav? Bere nějaké léky?
Takové věci nám řeknou, jak na tom je.
V tomhle případu se nám něco nezdálo, bylo to podezřelé.
Bruce mi řekl, že v pátek večer
šla Jana se svou kamarádkou Nini na koncert.
A že nejspíš dorazila domů po půlnoci.
Bruce řekl, že si s Janou chtěli užít klidný,
pohodový víkend jen ve dvou.
V pondělí Bruce ohlásil, že jeho žena zmizela.
A nikdo nedokázal říct, co se jí stalo.
To se jí vůbec nepodobá.
JANINA MATKA
Jako by zmizela z povrchu zemského.
Bruce nám dal svolení prohledat dům,
jestli nenajdeme nějaké stopy.
Prohledali jsme odpadkové koše a prošli všechno v domě,
abychom zjistili, co se Janě stalo.
Vzpomínám si, jak jsem procházela jejich záznamník.
Psala jsem si, kdo jim volal.
Bruce řekl, že o víkendu nechtěli brát telefony,
protože Janu znepokojoval neznámý mužský hlas,
který jim nechává vzkazy na záznamníku.
Bruce je požádal, aby si tu nahrávku poslechli.
„Zní to, jako by někdo vyhrožoval.“
Vzkaz byl určený Janě.
Byl to mužský hlas a říkal:
„Znáš mě. Musíš mi zavolat.“
Bruce řekl, že jemu i Janě to velmi vadilo
a že ten hlas neznají.
Většina našich známých si to poslechla,
ale nikdo ho neidentifikoval.
Ptali jsme se, kdo by jí chtěl ublížit, jestli měla nepřátele.
Bruce řekl, že Janu možná unesli
kvůli jejímu otci.
Jana byla celým jménem Jana Carpenter-Koklichová.
Její otec byl státní senátor,
významný politik ve státě Kalifornie.
Janin otec, státní senátor Carpenter,
byl mezi lidmi velmi oblíbený.
Ale zapletl se do nějaké trestné činnosti
v pozdějších letech své politické kariéry.
A byl za to stíhán. Dokonce šel do vězení.
Dva roky před Janiným zmizením byl propuštěn.
Média proto hodně spekulovala o tom,
že to musí nějak souviset s jejím zmizením.
Může to být nějaká pomsta
za všechno, co během své politické kariéry udělal?
Ten neznámý mužský hlas, který nechával vzkazy,
mohl být možný únosce.
Bruce nám řekl, že převzali zpět nemovitost
v části okresu LA, kde operují gangy.
Jana tam možná jela a někdo ji tam unesl.
To byla Janina práce, občas jezdila vybírat nájem.
Měla zbraň.
Bála se,
že by ji někdo při vybírání peněz mohl okrást.
Vyšetřování tak dostalo další úroveň.
Často se stává, když se lidé zdráhají použít zbraň,
že jim ji protivník sebere a použije ji proti nim.
Je nezvěstná celý den, to se jí nepodobá.
JANIN MANŽEL
Je to velmi pohotová a svědomitá žena, kterou miluju
a doufám, že se co nejdřív vrátí.
Bruce se maximálně snažil vyjít nám ve všem vstříc.
Ochotně poskytl všechny potřebné informace.
Bruce řekl, že jsou manželé 11 let
a že mají láskyplné manželství.
Bruce a Jana měli podobné životní cíle
a začali spolu budovat realitní kancelář,
která byla velmi úspěšná.
Podnikání se věnovali naplno, ale taky si uměli užívat života.
Bylo vidět, že ho milovala.
Bruce a Jana spolu trávili spoustu času,
vlastně skoro všechen.
Nikdy se nerozhodovali bez porady s tím druhým
a vždycky si říkali,
kam jdou a jak se tam dostanou.
Včera jsme dlouho do noci přemýšleli, jaký to může mít motiv.
JANIN OTEC
Proč by to někdo dělal?
Čas nám běžel.
Janu možná unesli a my ztrácíme čas.
Může být někde v nouzi.
Chtěli jsme, aby média zveřejnila její fotku,
fotku jejího auta, poznávací značku.
Potřebovali jsme, aby nám veřejnost pomohla hledat.
Říkali jsme si, že když najdeme auto, nejspíš najdeme i Janu.
22. SRPNA 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 2 DNY
Čekali jsme, že dostaneme zprávu s požadavkem na výkupné
nebo se nějak dozvíme, že je naživu,
a drželi jsme se té naděje.
Ale čas plynul.
Jana se nevrátila domů.
Jana nezavolala.
Nic.
A policie vyslýchala lidi.
Z politické teorie s Janiným otcem nic nebylo.
Prověřili jsme ji a odložili.
Ale při výslechu Bruce Kokliche zaznělo jméno
Chris Botosan.
Bruce říkal, že když hledal Janu, jel domů s Chrisem.
Chris byl jejich obchodní partner
v softwarové firmě, kterou právě zakládali.
Myslím, že došlo k tomu,
že se mezi ním a Janou něco stalo.
Bruce mi o tom nikdy nic neřekl,
ale bylo vidět,
když jsem je párkrát viděl pohromadě,
že Jana toho chlapa nemá zrovna v lásce.
Nelíbil se jí.
Chris by jako partner Bruce a Jany
měl prospěch z Janina zmizení.
Kdyby z firmy
Jana nějak zmizela, Chris by dostal větší podíl.
Policie řekla, že to možná nějak souvisí s Chrisem.
Pak jsme slyšeli, že odjel z LA.
To bylo najednou pro úřad šerifa výstražné znamení.
Podařilo se nám najít Chrise Botosana
a potvrdit jeho alibi na víkend,
který strávil s přítelkyní.
Chris Botosan byl nakonec očištěn od podezření.
Mluvili jsme s Janinou kamarádkou Nini.
Řekla, že Jana vypadala v pátek večer spokojeně
a že nechtěla moc ponocovat.
Na koncertě Erica Claptona si dala jen půl sklenky vína,
protože ráno musela brzy vstávat,
měla v posilovně lekci se svým trenérem Deanem.
Dean mi řekl, že s ním Jana soukromě trénovala
poslední čtyři roky, možná pět.
Nikdy nezmeškala trénink a nikdy nepřišla pozdě.
Každou sobotu ráno kolem sedmé
chodili běhat podél pláže.
Detektivové uvažovali,
jestli spolu ti dva něco neměli.
Začala pracovat na svém zevnějšku.
Nechala si udělat zuby.
Zhubla.
Jana na některé tréninky brávala
svou dobrou kamarádku Connie.
A Connie řekla, že mezi Deanem a Janou nebylo žádné sexuální napětí.
Všechno bylo velmi profesionální.
Jana jen byla ve svém cvičení velmi urputná.
Ověřili jsme si jeho historii, zkontrolovali jeho alibi
a zprostili ho podezření.
Dean a Jana spolu nic neměli.
Jak jsem Janu znal, nepřipadalo v úvahu,
že by utekla za nějakým milencem.
Nebylo možné, že by něco takového udělala z vlastní vůle.
Něco se jí muselo stát.
Dean mi sdělil, že Jana zmeškala trénink,
který měli v sobotu v sedm hodin ráno.
Říkal, že jí volal domů, nebrala to.
Volal jí na mobil, nebrala to.
Moc ho překvapilo, že se neukázala.
Taky měla naplánovanou masáž
v sobotu ve dvě odpoledne s Nini.
Nini řekla, že se Jana neukázala.
V průběhu víkendu jí dál volala,
ale nikdo to nebral.
Nini volala Bruceovi do hlasové schránky.
Ani Jana ani Bruce se jí neozvali zpátky.
To už si dělala opravdu velké starosti.
Zeptala jsem se Bruce, proč Jana ty hovory nebrala.
Odpověděl, že přes víkend chtěli všechno hodit za hlavu.
Byli profesionální realitní makléři
a přišlo mi hodně divné, že by nebrali telefony.
25. SRPNA 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 5 DNŮ
Při vyšetřování takových případů chcete získat co nejvíc informací.
Jejich cenným zdrojem bývají hospodyně.
Vidí, co se děje. Jsou to tiché oči pohybující se po domě.
Mluvila jsem s hospodyní.
Jmenovala se Consuelo.
Říkala, že každé úterý
měnila povlečení v ložnici manželů.
Řekla, že když převlékla postel týden předtím,
bylo to černobílé prostěradlo s nějakým písmem.
Na povlečení byly nápisy.
„Štěstí“, „láska“, krásné nápisy.
Ale když jsem v úterý 21. srpna
uviděla postel, bylo povlečení jiné.
ÚTERÝ 14. SRPNA CONSUELO PŘEVLÉKÁ POSTEL
PONDĚLÍ 20. SRPNA BRUCE HLÁSÍ ZMIZENÍ
ÚTERÝ 21. SRPNA JINÉ POVLEČENÍ NA POSTELI
Povlečení, které tam dala minulé úterý, bylo pryč.
A teď na posteli bylo jen prostěradlo na jeden a půl lůžka,
zatímco postel je dvojlůžko.
Pracovala jsem pro Koklichovy devět let,
a povlečení si nikdy neměnili.
Vždycky jsem to dělala já každé úterý.
Oni nikdy.
A dodala, že to povlečení nikde v domě nenašla.
Ani v pračce, ani v jiné místnosti,
takže jí to dělalo starosti.
Také upozornila, že v koupelně chybí ručník.
Taky chyběl jeden polštář.
To bylo velmi neobvyklé.
Existovala hypotéza, že Janu unesl z postele
ten anonymní muž, který jí volal domů.
Ale Bruce nenašel žádné stopy násilného vniknutí do domu.
Všechny dveře byly zamčené. Alarm byl zapnutý.
Dům se zdál zabezpečený.
Musí to být někdo, kdo Janu znal nebo o ní věděl,
protože musel vědět, kde se pohybuje,
i to, že Bruce odešel z domu.
27. SRPNA 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 7 DNŮ
Neměli jsme žádné stopy, kam zmizela.
A pak nám 27. srpna
volali, že se našel Janin Pathfinder z roku 1996
u California Street v Signal Hillu,
což pro nás byla v tomto případu zásadní informace.
Při prvním prohledání Janina auta
jsme nenašli její kabelku, zbraň ani mobil.
Ale prohledali jsme nákladový prostor auta
a vzadu jsme našli pírko.
Pírko v kufru auta
byl důležitý nález, protože z její postele zmizel polštář.
A pak jsme našli něco, co vypadalo jako velká krvavá skvrna.
Když vyšetřujete pohřešování
a někde najdete významné množství krve,
okamžitě vás napadne, že to není dobré.
Je to velmi milá, přátelská dívka.
Není žádný důvod, aby to někdo dělal.
Je malá šance, že ji najdou živou,
ale jsem připravená na cokoliv.
Musím to vědět, chci mít jistotu.
Přejdete do pohotovosti.
Kde je? Kde je její tělo? Musíme ji najít.
31. SRPNA 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 11 DNŮ
Sestavili jsme pátrací tým asi 140 lidí,
aby prohledali ropná pole.
Jestli něco objevíte,
musíte od toho ustoupit a na nic nesahat.
Janino auto se našlo hned vedle ropných vrtů v Signal Hillu.
V celé té oblasti je spousta obřích, velkých, hlubokých děr,
které vykopali, když hledali ropu.
Byli jsme tam dost dlouho, ale nic jsme nenašli.
Bylo to zklamání, protože jsme chtěli dát rodině rozuzlení, uzavřít to.
Teď jsme museli začít od nuly.
Pořád jsme neměli tělo
a pravda je, že jsme detektivové z oddělení vražd.
Případ, kdy se nenajde tělo,
je ve státě Kalifornie velmi těžké dokázat.
5. ZÁŘÍ 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 16 DNŮ
Podařilo se nám sehnat další příkaz k domovní prohlídce
a provést zkoušku s luminolem.
V ložnici na koberci u postele
se našla kapka krve.
Získali jsme Janiny vzorky DNA z jejího kartáče.
Několik krvavých skvrn v ložnici
a krev, která se našla v zadní části auta, se shodovaly s Janinou DNA.
Důkazy se stále shromažďovaly,
ale s takovým množstvím krve v zadní části jejího Pathfinderu
by každý dospěl k závěru, že byla zavražděna
a její tělo tam v určitém okamžiku položili.
Myslím, že jsme to mohli překlasifikovat z kritického pohřešování na vraždu.
V této fázi vyšetřování byl její manžel Bruce jediný,
kdo k ní měl přístup.
Bruce byl poslední, kdo ji viděl živou
a neměl jiné alibi,
než že s ní byl o víkendu sám.
Tak jsme se zaměřili na jejího manžela Bruce.
Z pohledu detektivů
Bruce tvrdil, že Jana žila a byla s ním celý víkend,
v sobotu, v neděli a v pondělí ráno.
Pak se Bruce zeptali, jestli je ochotný jít na detektor lži.
Že si jen chtějí ověřit jeho výpověď.
A Bruce souhlasil.
Požádal vyšetřovatele, jestli si může předem prohlédnout otázky.
My však otázky předem neposkytujeme.
Spousta přátel mu radila
v oblasti práva a dokonce policejních postupů
a slyšel různé děsivé historky,
jak používají záludné otázky.
Měl právníka
a ten mu poradil, ať na detektor nechodí.
Bruce chtěl zoufale něco dělat.
Nedokázal sedět s rukama v klíně.
Dělám, co můžu, abych ženu získal zpět.
Vím, že volal do televizí a žádal o pomoc.
Jmenuji se Bruce Koklich
a hledám svou ženu, s níž jsem 11 let.
Za její návrat nabízím odměnu 100 000 dolarů.
Odměna 100 000 dolarů stále platí.
Chci svou ženu zpátky.
Udělám všechno pro to, abych ji získal zpět.
Bruce vystoupil a dával rozhovory.
Postupem času se našlo několik žen,
které ty rozhovory viděly a obrátily se na úřad šerifa.
Uvedly, že je Bruce kontaktoval a zval je na schůzku.
Jedna pracovala v bance.
Bruce přišel a zeptal se,
jestli by s ním nešla na večeři.
Nepřišlo jí to divné,
dokud neviděla ten rozhovor v televizi, že jeho žena zmizela.
Jiná paní pracovala u notáře. Nechtěla s tím mít nic společného.
Pak tam byla jedna sousedka. A na čelním skle našla vzkaz.
Stálo tam: „Od Bruce Kokliche.
Byla by vaše vnučka ochotná si se mnou vyjít?“
To jí přišlo divné.
„Proč by psal vzkaz, že se chce seznámit s mojí vnučkou?“
Těsně před Janiným zmizením a těsně po něm
zval ženy na rande,
ale všechny ho odmítly, protože jim připadal divný.
Bruce měl zájem randit s jinými ženami,
zatímco dával televizní rozhovory, jak moc mu chybí jeho žena
a že udělá cokoli, aby svou milovanou získal zpátky.
Co se to tu děje?
Tohle není truchlící partner.
Je to podezřelé.
Začalo to být znepokojivé.
Jak vyšetřovatelé pronikli do případu,
zjistili od přátel a příbuzných,
že Jana byla se svým životem nespokojená.
Jana mi řekla, že budou adoptovat dítě.
Moc toužila po rodině.
Už měli podanou žádost
a obě jsme se hrozně těšily.
Jednou přišla na večeři,
asi tak měsíc před svým zmizením.
Zeptala jsem se, jak pokračuje adopce.
A ona mi řekla, že žádná adopce nebude.
Teď si říkám, jestli u ní s Brucem nešlo o něco jiného.
Nikdy jsem si neuměla představit, že by Bruce adoptoval dítě,
protože Jana by určitě odešla z práce,
kdyby se stala matkou.
Byla Jana unavená z nadvlády Bruce,
který jí pořád říkal,
že musejí vydělat víc peněz a víc pracovat?
Bruce chtěl všechno řídit.
Musel mít pevně v ruce jejich podnikání.
Chtěl ovládat osobní vztahy.
Takový prostě byl.
Zjistili jsme, že Bruce Koklich má už dlouho pověst muže,
který zve ženy na rande, dělá před nimi neslušné poznámky,
osahává je a dělá jisté věci.
To je v manželství samozřejmě problém.
Byl ženatý, a stejně honil ženské.
Jana o něčem věděla.
Nevíme přesně, co se Janě honilo hlavou,
ale víme, že na sobě pracovala,
chtěla být nezávislejší,
aby mohla žít sama, kdyby chtěla.
Hledala nový život, něco jiného.
Asi mu pohrozila rozvodem.
Kdyby Jana řekla: „Skončili jsme. Nechceš to, co chci já,“
myslím, že by to Bruce neunesl.
Byl velmi ctižádostivý, šlo mu o peníze a o své cíle.
Kdyby se rozvedli, musel by jí dát polovinu všeho.
Upřímně si myslím, že ji zabil kvůli penězům.
Prostě se s nimi nechtěl rozloučit.
Zjistili jsme, že Bruce a Jana měli životní pojistku na milion dolarů.
Nejspíš byla zabita pro finanční zisk.
V té době jsme mluvili s několika sousedy, kteří vypověděli,
že v sobotu brzy ráno slyšeli něco jako hádku
mezi mužem a ženou.
Někdo to popsal jako stěhování těžkého nábytku.
Obrázek se nám postupně vyjasňuje.
ŘÍJEN 2001 JANA JE NEZVĚSTNÁ 2 MĚSÍCE
Zavolal svědek, který údajně viděl
bílého Pathfindera
parkovat před domem na California Street v Signal Hillu,
ale nebyl si jistý, jestli je to Janino auto.
Někdo řekl, že tam viděl parkovat to auto
v neděli předtím, než bylo nahlášeno její zmizení.
Podíval se a byl tam běloch v bílé košili
a jen seděl v autě v uličce,
což se svědkovi zdálo podezřelé.
Detektivové si říkali: „Mohl by to být Bruce?“
Dali jsme dohromady tři sady identifikačních fotografií.
V jedné byl Bruce, v jedné byl Dean, její osobní trenér,
a v té třetí byl obchodní partner Chris Botosan.
Svědek si prohlédl všechny tři složky
a vybral tu,
podle níž Bruce identifikoval jako osobu v tom autě.
Tím se potvrdilo, že Bruce byl v neděli v té oblasti,
i když tvrdil, že byl sám doma s manželkou.
Bruce chtěl svalit podezření ze zmizení jeho ženy na někoho jiného
a ukázalo se, že schválně vzal její auto,
nechal ho ve velmi chudé čtvrti
s klíčky v zapalování a staženými okénky
a modlil se, aby ho někdo ukradl,
aby to vypadalo, že Janu někdo unesl nebo přepadl.
Signal Hill je severně od Long Beach.
Koklichovi měli v okolí nějaké bytové komplexy.
Od několika obyvatel Signal Hillu jsme získali informace,
že viděli děti od sousedů nasedat do Janina auta,
pak se v něm projížděly po okolí
a zaparkovaly ho v garáži.
Začalo to být jasné nejen nám,
ale i členům rodiny a Janiným přátelům,
kteří o Bruceovi začali pochybovat.
Věřil jsem Bruceovi a neměl jsem důvod nevěřit
všemu, co nám doteď řekl.
Teď jsem začal pochybovat a říkal jsem si,
jestli jsem udělal chybu.
„Je za tím víc, než mi Bruce říká?
Má temnou stránku, o níž jsem nevěděl,
která mi ani nepřišla možná?“
Sestavili jsme časovou osu 18. a 19. srpna.
Podle Bruce se Jana kolem půl jedné vrátila z koncertu.
V sobotu brzy ráno sousedé odnaproti
slyšeli hádku mezi mužem a ženou.
Když se detektivové ptali Bruce,
kde byli celý víkend,
Bruce jim řekl,
že si v sobotu četli a dívali se na televizi.
„V neděli jsme se procházeli a bavili se s lidmi ze sousedství.“
Když to detektivové prověřovali, sousedi řekli,
že je vůbec neviděli.
Ale Bruce pořád chodil a ptal se:
„Vzpomínáte, jak jsem s vámi mluvil v neděli? Vzpomínáte?“
A oni řekli, že si nevzpomínají.
Nebyli jsme schopni potvrdit nic z toho, co Bruce řekl.
Ani si nepamatoval, co měli na sobě.
Bruce Koklich chtěl vzbudit podezření,
že někdo cizí chtěl Janě ublížit.
Od začátku sváděl vyšetřování tím směrem.
Říkal, že to bylo přepadení, únos,
nebo to udělal ten člověk na záznamníku.
Všechny ty věci se musely prozkoumat, což se stalo,
ale všechny byly vyloučeny.
Bruce měl motiv. Bruce jediný ho měl.
Bruce mohl Janinou smrtí hodně získat,
potenciální milionovou životní pojistku,
všechny nemovitosti
i ten krásný dům na golfovém hřišti.
Kdyby se dokázal vyhnout rozvodu, dostal by všechno.
Považuje vás policie za podezřelého?
Pokud vím, tak ne.
Dělám, co můžu, abych svou ženu získal zpátky.
Bruce nijak nedával najevo, že truchlí.
Jeho žena je nezvěstná, a on dělá návrhy jiným ženám
a chce s nimi navazovat sexuální vztahy.
Zdálo se, že Bruce chce být single.
Bruce chtěl být realitní magnát, boháč se spoustou peněz a majetku,
a Jana mu stála v cestě.
Tak vymyslel plán, jak se jí zbavit vraždou.
Myslím, že Bruce zabil svou ženu v sobotu brzy ráno.
Zabalil její tělo do prostěradla a povlaku na polštář nebo ručníku
a přesunul ho do kufru jejího Pathfinderu,
který v tu dobu stál v garáži.
Ta krev, která se v autě našla, mohla být prosáklá rozkladná tekutina.
Tělo se po smrti začne rozkládat a prosakovat.
Tak jsem si říkala,
jestli ji nechal v garáži celou sobotu a neděli.
LAKEWOOD DŮM KOKLICHOVÝCH
A pak převezl její tělo
a vyhodil ho někde mezi jejich domovem a Signal Hillem,
protože v neděli večer byl Pathfinder spatřen v Signal Hillu
a Bruce seděl za volantem.
A pak šel pěšky domů, šest kilometrů do Lakewoodu.
Celý tým odvedl skvělou práci,
když vyloučil jinou možnost.
Všechny stopy vedou k Bruci Koklichovi.
Když sečtete všechny ty opravdu významné, usvědčující věci,
důkazy stačily na to, aby státní zástupce vydal zatykač.
MUŽ ZADRŽEN ZA ZABITÍ POHŘEŠOVANÉ MANŽELKY
30. LEDNA 2002 JANA JE NEZVĚSTNÁ 4 MĚSÍCE
Když Bruce zatkli za vraždu Jany,
začalo mně a mé ženě všechno zapadat do sebe
a bylo nám smutno při pomyšlení,
že Bruce s tím měl něco společného.
Spousta nepřímých důkazů naznačuje, že Bruce není nevinný.
Říkala jsem si, že je to dobré, že až do soudu zůstane ve vězení.
Jak jsem se mýlila.
Dostal se ven na kauci 1 000 000 dolarů.
Miluji svou ženu. Doufám, že se najde.
Upřímně prohlašuji, že jsem nevinen.
18. ÚNORA 2003 ZAHÁJENÍ SOUDNÍHO ŘÍZENÍ
Po mnoha měsících, skoro po roce, jsme se dostali k soudu.
Aby ho odsoudili, musíme dokázat,
že on zavinil její zmizení tím, že ji zabil.
Problém byl, že jsme neměli nejsilnější důkaz, tedy mrtvé tělo.
Pátrání po těle stále pokračuje.
Ten případ nám všem otevřel oči,
protože nikdo neměl případ, kde by nebylo tělo.
Těch, kteří za to byli odsouzeni, nebylo moc.
Měli jsme jen nepřímé důkazy.
Hlavní úkol prokurátora je přesvědčit všech 12 porotců,
že o vině není pochyb.
U případů bez těla jsou však pochybnosti vždycky.
Jana měla životní pojistku na 1 000 000 dolarů.
Bruce si ji mohl vybrat.
Obžaloba musela prokázat finanční motiv.
Obžaloba měla spoustu dobrých svědků,
kteří chtěli svědčit v Janin prospěch.
Byla to moje povinnost.
Byla to ta nejhodnější paní na světě.
Tohle si nezaslouží.
A když jsem viděla Bruce, vůbec nebyl nervózní.
Bruce chtěl svědčit, což bylo překvapení.
Když obžalovaný vystoupí jako svědek,
většinou svému případu víc uškodí než pomůže.
Obhajoba však byla silná v kramflecích.
Nemá vůbec žádný motiv...
OBHÁJCE
...ani osobní mezi nimi dvěma, ani peněžní, jak tvrdí žalobce.
Bruce Koklich vypověděl, že měl s manželkou dobrý vztah.
Jeho advokáti vystavili fotografie z dovolené.
Také ukázali porotě přání k narozeninám a výročím,
která si pár během manželství vyměnil.
Vykreslil jiný obrázek reality.
Otázka zněla, jestli mu to porota uvěří.
Jako detektiv vždycky máte pocit,
že jste případ nějak vyřešili, oni to posoudí,
ale stačí, aby se to jednomu člověku nelíbilo,
a vše jde vniveč.
Po předložení všech důkazů
soudce přečetl pokyny porotě
a porota se odešla radit.
Trvalo to den, a nic nestalo.
Další den, další a další. Šlo to dál a dál.
Když to trvá déle než den nebo dva, začnu se bát.
O tomto případu se porota radila šest dní.
Sedm bylo pro vinu a pět pro nevinu.
Nemohli dospět k jednomyslnému verdiktu.
Soudní řízení bylo bez výsledku, porota se neshodla.
Těžko se s tím smířit.
Zvlášť když víte, že sedm lidí uvěřilo tomu, co jsme předložili.
Nemohla jsem uvěřit, že to Bruceovi prošlo.
Zabil Janu, a přesto je volný.
Úřad státního zástupce to znovu důkladně prošel
a pak se rozhodlo, že to můžeme znovu žalovat,
ale musíme změnit přístup.
ŘÍJEN 2003 O OSM MĚSÍCŮ POZDĚJI
Požádali mě, abych vytvořil takzvaný „vizuální proces“,
kde předložíme všechny nepřímé důkazy formou prezentace.
Budou tam schémata.
CONSUELO POSTRÁDÁ TYTO VĚCI:
Nebudeme zdůrazňovat, že Janu zabil kvůli životní pojistce.
Chtěli jsme se soustředit na časovou osu.
Povlečení, odstavení auta,
všechno ukazovalo na Bruceovu vinu.
MANŽELŮV DRUHÝ SOUD ZA VRAŽDU JDE PŘED POROTU
Na konci procesu, když se porotci odešli poradit,
jsem si věřila.
Porota odešla jen na pár hodin. Netrvalo to ani půl dne
a ozval se bzučák, což znamená, že dospěli k verdiktu.
Porota vyšla a přečetla svůj verdikt.
Bruce Koklich byl shledán vinným.
KOKLICH JE VINEN ZABITÍM MANŽELKY
Pamatuji si, jak jsem tam seděla a plakala.
Bylo to vyvrcholení toho všeho.
Konečně Janě uspořádáme smuteční obřad.
JANINA MATKA
Jen bych si přála, aby nám řekl, co s ní provedl.
Pachatel má taky rodinu, která je zklamaná a zahanbená.
Nebyl důvod, proč by Jana musela zemřít.
Je obzvlášť zdrcující nevědět, kde je její tělo,
abychom získali útěchu z posledního rozloučení s ní.
JANINA NEVLASTNÍ MATKA
Bruci, zabil jsi ženu, co tě milovala.
Vzal jsi všechno, čím Jana byla a mohla být.
Vzal jsi dceru. Vzal jsi neteř a sestřenici.
Vzal jsi jejímu otci vůli žít a to jediné, co mu poskytovalo útěchu.
Budete uvězněn ve státní věznici
po dobu stanovenou zákonem, což je 15 let až doživotí.
Když soudce vynesl rozsudek a trest,
Bruce se na mě podíval a řekl: „Neboj se o mě. Já to zvládnu.“
Nasadili mu pouta a odešli.
Je to samolibý manipulátor
a myslel si, že se z toho nějak vykroutí,
ale nevyšlo mu to.
Bruce nedokázal přechytračit houževnaté detektivy z oddělení vražd.
Vyšetřovatelé vražd mají velkou profesní hrdost.
Dostanete případ a řešíte ho. Nenecháte nic být.
I když jsem s Brucem pořád v kontaktu,
nemám pro něj a jeho situaci žádný soucit a pochopení,
ale nemůžu ho potrestat víc, než jak už ho potrestali.
Je mi moc líto Jany a jejích rodičů, že nevědí, co se s jejich dcerou stalo.
Je to smutné a rve mi to srdce.
Stýská se mi po Janě každý den.
Pořád to bolí.
Byla to báječná holka.
Ano, moc mi chybí.
Promiňte.
To, že jsem dokázala vyřešit případ
a předložit ho u soudu 12 lidem,
kteří jednomyslně souhlasili
s tím, co jsme já a můj tým dali dohromady,
je velká odměna a zadostiučinění za práci.
Když o tom zpětně přemýšlím teď,
kdy už nejsem detektiv z oddělení vražd...
Jsem v důchodu teprve 32 dní, takže je to...
Po 42 letech si to pořád přemílám v hlavě.
Bylo mi smutno, když jsem z mordparty odcházela.
Jako bych opouštěla rodinu.
Chybí mi to vzrušení, výzva vyřešit případ,
tak jsem o tom rok přemýšlela a musela jsem se vrátit.
Nesnesla jsem být v důchodu.
Plakala jsem.
Ano. Měla jsem...
Nesmířila jsem se s odchodem, necítila jsem to v srdci.
Karen Shonková odešla do důchodu, ale rozhodla se vrátit do práce.
Je workoholička.
Šílená holka je zpět.
Jen velmi malé procento lidí přijde na oddělení vražd
a zůstane víc než deset let.
Chce to mít zvláštní povahu,
která umí zpracovat trauma, jež k práci patří.
Žádná jiná práce se nevyrovná,
dokonce ani u policie, práci v oddělení vražd.
Tam z kolegů vzniká rodina.
Pamatujte, že v té místnosti jsou různé ideologie.
Jsou tu různá náboženství, různé rasy,
různé politické strany, chcete-li,
ale táhnete za jeden provaz...
BÝVALÝ DETEKTIV Z ODDĚLENÍ VRAŽD
...kvůli té práci.
Byl jsi součástí něčeho mnohem většího.
Máš na bedrech obrovskou zodpovědnost.
- Ale je to super, ne? - Jasně.
Dělat důležitá rozhodnutí, mít velký vliv.
Jestli mi něco chybí, tak lidi, s nimiž jsem pracoval,
zábava, kterou jsme si užili,
to, že byly chvíle vážné i chvíle zábavné.
V hloubi duše budeš vždycky policajt a detektiv.
Kdybych se měl vrátit a znovu to dělat, kdybych byl zase mladý
a věděl bych, že mám před sebou 35 let,
neměnil bych ani ťuk, vůbec nic.
Nic bych neměnil. Byla to největší jízda mého života.
Překlad titulků: Markéta Demlová