‫- משרד השריף של מחוז לוס אנג'לס -‬
‫- הוא משרד השריף הגדול ביותר בארה"ב, -‬
‫- ומשרת את המחוז המאוכלס ביותר בה. -‬
‫- הבלשים בו חוקרים‬ ‫את מקרי הרצח האכזריים והמסובכים ביותר. -‬
‫- אלה סיפוריהם. -‬
‫- 2 במאי, 2012 -‬
‫- הידן הילס -‬
‫זה היה יום רביעי‬ ‫כשנודע לי שייתכן שגאווין נעדר.‬
‫אשתו, ליסה, התקשרה אליי,‬
‫ושאלה אם שמעתי מאחי, גאווין,‬ ‫ואמרתי, "לא".‬
‫שאלתי, "למה?"‬
‫והיא הסבירה שהוא לא הגיע‬ ‫לאסוף את אחד הבנים מבית הספר.‬
‫סמית' מוכר בקהילת קלבסס,‬ ‫כשחקן גולף נלהב וכמבקר קבוע בחוף.‬
‫אישיותו גדולה מהחיים.‬
‫הוא נראה לאחרונה בערב שלישי כשנפרד מחברה‬ ‫בשכונת אוק פארק סמוך לאגורה הילס.‬
‫- אולפני פוקס -‬
‫גאווין סמית היה מנהל בפוקס,‬ ‫והוא היה גדול מהחיים.‬
‫עלינו לגלות האם יש סיבה שהאדם הזה נעלם.‬
‫כלומר, זו תעלומה.‬
‫ניסיתי ליצור איתו קשר.‬
‫השארתי לו הודעות וביקשתי ממנו להתקשר,‬ ‫לשלוח הודעה, להגיד שהכול בסדר.‬
‫מנהל בפוקס המאה ה-20 נעלם‬ ‫לאחר שעזב במרצדס השחורה שלו.‬
‫אף אחד לא שמע ממנו.‬
‫לא שיחות טלפון, לא הודעות, כלום.‬
‫זהו מקרה של מבוגר‬ ‫שנעדר בנסיבות מעוררות חשד.‬
‫יש לבדוק את כל האפשרויות.‬
‫בחיים לא הייתי מעלה על דעתי‬ ‫שמשהו כזה עלול לקרות.‬
‫משרד השריף של מחוז אל-איי‬ ‫הוא המיטב שבמיטב.‬
‫כמה מהתיקים הכי מתוקשרים‬ ‫נשפטים בלוס אנג'לס.‬
‫- הוליווד -‬
‫עלינו להיות מסורים לעבודתנו ב-110 אחוז.‬
‫מדובר ברצח. אין פשע חמור מזה.‬
‫הדבר החשוב ביותר הוא‬ ‫דבקות במטרה ותחושת מחויבות.‬
‫הצדק יוצא לאור כשמגלים את האמת.‬
‫- מחלק רצח:‬ ‫לוס אנג'לס -‬
‫במאי 2012 סיימתי משימה מיוחדת‬ ‫בכוח משימה שהייתי חבר בו,‬
‫והוחזרתי למחלק הרצח.‬
‫בחקירה הזו,‬ ‫גאווין סמית' נעדר כבר מזה שבוע.‬
‫- טאי לאבה‬ ‫בלש רצח לשעבר -‬
‫החקירה החלה ביחידת הנעדרים.‬
‫לאחר שהם בדקו את המקרה יותר לעומק,‬
‫יידעו החוקרים את הממונה עלינו.‬
‫- מחוז לוס אנג'לס‬ ‫מחלק הרצח -‬
‫פנו אליי וביקשו שאחקור זאת‬ ‫כמקרה של נעדר בנסיבות מעוררות חשד.‬
‫כל מקרי הנעדרים מגיעים מיחידת הנעדרים.‬
‫בחקירה מהסוג הזה,‬ ‫תמיד מקווים למצוא את הנעדר חי.‬
‫- ראלף הרננדז‬ ‫בלש רצח לשעבר -‬
‫כמבוגר, אתה יכול ללכת לאן שתרצה,‬
‫ואינך מחויב לתת דין וחשבון לאף אחד.‬ ‫אלא אם אתה משוחרר על תנאי או בערבות, נכון?‬
‫כשאדם נעדר, השאלה הגדולה היא,‬ ‫"למה הוא נעדר?"‬
‫וחקירת מקרה היעדרות מועברת למחלק הרצח‬ ‫כשיש חשד לעבירה פלילית.‬
‫- 2 במאי, 2012‬ ‫גאווין מדווח כנעדר -‬
‫- 9 במאי, 2012,‬ ‫טאי לאבה מתמנה לחקור -‬
‫אנחנו זקוקים לעזרת הציבור...‬
‫- ליסה סמית'‬ ‫אשתו של גאווין -‬
‫במסירת מידע מאומת שיוביל‬ ‫למציאת אביהם ובעלי, גאווין סמית'.‬
‫שותפי, ג'ון או'בריאן, ואני,‬ ‫התבקשנו לחקור את התיק.‬
‫קיבלנו תדרוך מהבלש ביחידת הנעדרים‬ ‫שחקר את המקרה,‬
‫ויצאנו לפגוש את אשתו של גאווין סמית'.‬
‫פגשנו אותה בקהילה מגודרת פרטית‬ ‫בעמק סן פרננדו.‬
‫- לוס אנג'לס -‬
‫עמק סן פרננדו משתרע על לפחות 320 קמ"ר,‬
‫שהוא החלק הצפוני של העיר לוס אנג'לס.‬
‫חלקו המערבי הוא בעיקר אזור מגורים...‬
‫- מארק לילינפלד‬ ‫בלש לשעבר -‬
‫של המעמד הבינוני-גבוה,‬ ‫אלה פרברי שינה שמוכרים לאמריקה‬
‫רק בגלל שהקרדשיאנים הארורים גרים בקלבסס.‬
‫כשדיברנו עם ליסה בפעם הראשונה,‬ ‫היא הייתה נסערת מאוד, כמו כל אחד במצבה.‬
‫ניסינו להרגיע אותה,‬
‫ויידענו אותה שאנחנו שם כדי לעזור לה,‬ ‫וכדי למצוא את בעלה.‬
‫הם היו משפחה במשבר. הבן שלה היה שם.‬
‫אחותו של גאווין, טארה, הייתה שם.‬
‫כולם סייעו מאוד, וסיפקו לנו המון מידע.‬
‫נודע לנו שהוא היה ספורטאי מצטיין.‬
‫הכדורסל הפך לחיים שלו.‬
‫הוא היה כדורסלן מצטיין בקולג',‬ ‫ושיחק בנבחרת UCLA.‬
‫- אליפות הקולג'ים הלאומית 1975 -‬
‫הוא היה גדול מהחיים,‬
‫אבל לא רק מפני שהיה גבוה.‬ ‫הוא היה גבר יפה תואר.‬
‫- טארה סמית' אדאו‬ ‫אחותו של גאווין -‬
‫היה לו חיוך כובש.‬
‫גרנו בסן פדרו.‬
‫גרנו כעשר דקות ממסעדת פורטס או' קול.‬
‫גאווין עבד שם באותה עת,‬ ‫וליסה הגיעה למסעדה.‬
‫היא התקרבה לבר.‬
‫גאווין היה הברמן. הם התאהבו וזה היה נפלא.‬
‫בנם הראשון נולד אחרי שנתיים.‬
‫הם היו מאוהבים מאוד.‬
‫הוא הופיע בכמה סרטים.‬
‫הוא השתתף בסרט "גליץ".‬
‫תן לי סיבה!‬
‫הוא גם עבד כפעלולן ושבר את גבו.‬
‫זה היה הרסני.‬
‫אבל זו הייתה נקודת מפנה בשבילו‬ ‫כי תקופת ההחלמה הייתה ממושכת.‬
‫אני חושבת שהוא הבין שהמקצוע הזה לא בשבילו.‬
‫ובסופו של דבר,‬ ‫הוא מצא עבודה בפוקס המאה ה-20.‬
‫הוא היה ממונה על הפצת סרטים בחוף המערבי.‬
‫הוא פשוט אהב להיות בתעשיית הקולנוע.‬
‫ליסה אמרה לנו שגאווין לא הגיע לעבודה‬ ‫ולא היה בקשר עם אף אחד.‬
‫זה היה מאוד יוצא דופן.‬
‫הוא גם לא הגיע לאסוף את בנו מבית הספר,‬ ‫וזה היה סימן מעורר חשד,‬
‫כי בכל השנים שהיא הכירה אותו,‬ ‫הוא מעולם לא נעלם.‬
‫זה היה מאוד יוצא דופן‬ ‫שמישהו כמוהו לא מגיע לעבודה,‬
‫או לא בא לאסוף הילד שלו, או פשוט נעלם.‬
‫ליסה סיפרה לנו שהיה לו רומן מחוץ לנישואים...‬
‫- 2010‬ ‫הרומן הראשון, ליסה מגלה -‬
‫היו ביניהם חילוקי דעות,‬ ‫והוא גר מחוץ לבית באותה עת.‬
‫הוא בגד בה בעבר, והיא תפסה אותו.‬
‫הוא הבטיח שזה ייפסק.‬
‫שנה לאחר מכן,‬ ‫ליסה תפסה אותו בוגד שוב עם אישה בשם מלאני.‬
‫- 2011‬ ‫הרומן השני עם מלאני -‬
‫כשהיא גילתה על הרומן,‬ ‫היא זרקה אותו מהבית.‬
‫עמיתה לעבודה נחלצה לעזרתו,‬ ‫והוא התאכסן בחדר השינה הפנוי שלה.‬
‫היא סיפרה שהיא ראתה אותו בחיים‬ ‫בסביבות השעה 22:00 ב-1 במאי.‬
‫- 2 במאי‬ ‫גאווין סמית' מדווח כנעדר -‬
‫הוא ייבש כביסה, ואז הוא... עזב.‬
‫דיברתי עם גאווין בערב לפני שנעלם.‬
‫הרגשתי שהוא היה נסער מאוד באותו זמן,‬
‫ושהוא במשבר רגשי בגלל ההחלטות שהוא קיבל.‬
‫הוא דיבר איתי‬ ‫על מערכת היחסים שלו עם מלאני.‬
‫לפי מה שהבנתי,‬ ‫הוא כבר שם קץ ליחסים ביניהם,‬
‫והוא ידע שהוא צריך איכשהו לחזור למשפחה,‬
‫לחזור למערכת היחסים, ולמלא את תפקידו כאבא.‬
‫זה מה שהוא באמת רצה לעשות.‬
‫סליחה.‬
‫אני זוכרת עד כמה...‬
‫הוא אהב את הבנים שלו.‬
‫ועד כמה הוא אהב את הבנות שלנו.‬
‫כאילו שהן בנותיו שלו.‬
‫אחד הדברים שברורים לי,‬
‫שכאבא, הוא היה הטוב ביותר שאפשר.‬
‫התרחשו כאן כל מיני דברים מוזרים.‬
‫הוא ברח עם אחת הנשים האלה?‬
‫הוא פשוט היה צריך להתאוורר קצת?‬
‫הוא התאבד?‬
‫ליסה כועסת. היא נבגדה פעמיים.‬
‫היא אחראית להיעלמותו?‬
‫"לעזאזל עם המנוול הזה.‬ ‫אני אשכור מישהו שיחטוף אותו."‬
‫או שהיא הרעילה אותו.‬ ‫אין לדעת. זה יכול להיות הכול.‬
‫היו הרבה דברים שהיה עלינו לחקור לעומק‬ ‫כדי לפסול מישהו מהמעורבים באותו שלב.‬
‫- משרד השריף -‬
‫אנחנו בודקים קצות חוט...‬
‫- דייב דולסון‬ ‫משרד השריף -‬
‫ואת המידע שאספנו על אנשים‬ ‫שהוא היה איתם בקשר, ושהוא הכיר בעבר.‬
‫כשדיברנו עם ליסה בפעם הראשונה,‬ ‫היא אמרה לנו,‬
‫"בעלי מנהל רומן עם בחורה ששמה מלאני.‬ ‫כדאי שתשוחחו איתה."‬
‫אז עשינו זאת.‬
‫היא קיבלה את פנינו בפיג'מת פאייטים לבנה‬
‫שהייתה כמעט שקופה לגמרי.‬
‫ישבנו מול אישה מאוד סקסית ומפתה,‬ ‫במובן מסוים.‬
‫השתדלתי להיות מקצוען,‬ ‫ולשאול את השאלות הנדרשות,‬
‫ניסיתי לומר לעצמי,‬ ‫"זה רק עוד רגע בחייו של שוטר".‬
‫הסתכלתי על שותפי וחשבתי,‬ ‫"לעזאזל, אל תיגע בי עכשיו.‬
‫"אני צריך ללכת הביתה לאשתי.‬ ‫זה מטורף לגמרי."‬
‫מלאני הייתה מאוד גלויה איתם.‬
‫היא סיפרה שהיה להם רומן...‬
‫- בובי גרייס‬ ‫סגן התובע המחוזי לשעבר -‬
‫ושגאווין היה במצב רגשי רעוע,‬
‫אבל שהיא לא רצתה‬ ‫לגרום לבעיות נוספות בנישואים שלו.‬
‫היא אמרה לו, "זהו זה.‬ ‫אני לא רוצה להיות חלק מהדרמה הזו".‬
‫לאחר שדיברתי עם מלאני בפעם הראשונה,‬ ‫לא הרגשתי שהיא מסתירה משהו,‬
‫אבל לא יכולנו לשלול את מעורבותה בעניין.‬
‫היה עלינו לעשות הרבה דברים אחרים.‬
‫הם מפיצים תמונות‬ ‫של גאווין סמית' ושל מכוניתו.‬
‫אשתו, ליסה, ובנו, אוסטין,‬ ‫יוצאים עם מתנדבים לחיפושים באזור סילמאר.‬
‫משפחתו מחכה לו.‬
‫- אוסטין סמית'‬ ‫בנו של גאווין -‬
‫אנחנו אוהבים אותו בכל ליבנו. זה קשה, אבל...‬
‫אני אוהב להיזכר בזמנים הטובים שהיו לנו.‬
‫ואם נמצא אותו, יהיו עוד זיכרונות רבים.‬
‫ליסה עשתה כמיטב יכולתה לאסוף מידע.‬
‫ידעתי שהם זקוקים לתמיכה,‬
‫ולכן הגעתי לשם בקביעות‬
‫כדי להשתתף בחיפושים או לדבר עם אנשים.‬
‫עשיתי כל מה שביכולתי כדי למצוא אותו.‬
‫הוא נעלם.‬
‫הגלשן הזה לא היה על הרכב.‬
‫ליסה סמית' משוכנעת‬ ‫שמישהו שם בחוץ יודע משהו.‬
‫- 10 במאי, 2012‬ ‫8 ימים להיעדרות -‬
‫הנייד של גאווין סמית'‬ ‫מילא תפקיד חשוב בחקירה‬
‫כי באמצעותו יכולנו לשרטט תמונה.‬
‫מתי הנייד שלו התנתק מהרשת,‬
‫ובאילו שעות הוא היה זמין לאחרונה‬ ‫לפני שהוא נעלם.‬
‫חלק מבדיקת נתוני הנייד‬ ‫כבר נעשה על ידי יחידת הנעדרים.‬
‫קיבלנו צו חיפוש,‬ ‫וערכנו חקירה מקיפה יותר בעניין.‬
‫בדקנו את נתוני הנייד של גאווין סמית',‬
‫והתברר לנו שבלילה‬ ‫שבו הנייד שלו התנתק מהרשת,‬
‫הוא התקשר לליסה, לשלושת הבנים, לטארה,‬
‫ולאישה ששמה צ'נדריקה קריץ'.‬
‫לפי רישומי השיחות,‬ ‫ידענו שהיא הייתה האדם האחרון שדיבר איתו.‬
‫עכשיו היה עלינו לגלות, "מי הבחורה הזאת?"‬
‫ליסה סמית' סיפרה לנו‬ ‫שגאווין הכיר את צ'נדריקה‬
‫במרכז גמילה מסמים שנקרא, "מטריקס".‬
‫- 2 במאי, 2012‬ ‫גאווין סמית' מדווח כנעדר -‬
‫- 2008‬ ‫גאווין מכיר את צ'נדריקה -‬
‫בגלל הכאבים הקשים‬ ‫שגאווין סבל לאחר ששבר את גבו,‬
‫למרבה הצער, הדבר היחיד‬ ‫שסיפק לו הקלה באותה עת, היו אופיאטים.‬
‫בסופו של דבר הוא התמכר,‬
‫אבל בשלב מסוים הוא סיפר לי שהוא בגמילה.‬
‫כשהוא היה שם,‬
‫צ'נדריקה הגיעה לשם כדי לעשות סדר בחייה,‬ ‫ולהתמודד עם ההתמכרויות שלה.‬
‫בתחילה, צ'נדריקה הייתה‬ ‫בקבוצת הייעוץ של גאווין,‬
‫אבל הקשר ביניהם התפתח למשהו יותר מזה,‬
‫ולגאווין היה רומן סוער למדי עם צ'נדריקה.‬
‫ליסה התעמתה עם גאווין בעניין, והוא הודה.‬
‫הקשר עם צ'נדריקה נמשך כשנה,‬ ‫ובעלה, ג'ון קריץ', ידע על כך.‬
‫ואז, כתוצאה ממעורבותה של ליסה,‬
‫היא הרגישה שהקשר הזה הגיע לקיצו.‬
‫- 2008, גאווין פוגש את צ'נדריקה‬ ‫2010, גאווין שם קץ לרומן עם צ'נדריקה -‬
‫- 2 במאי, 2012‬ ‫גאווין מדווח כנעדר -‬
‫הנעדר שלנו ניהל רומן עם צ'נדריקה,‬ ‫והעובדה הזאת סימנה אותה כמעורבת במקרה.‬
‫- עמק סן פרננדו -‬
‫לכן יצאנו לתשאל אותה, ומצאנו אותה בביתה.‬
‫- בית משפחת קריץ' -‬
‫כשתשאלנו את צ'נדריקה, היא הייתה שבר כלי.‬
‫התנהגותה הייתה מפוחדת, מסויגת, מתחמקת.‬
‫היא הייתה נסערת.‬
‫היא אמרה שהם שוחחו.‬
‫היא לא ידעה לאן הוא הלך,‬ ‫אבל אפשר היה לראות שגאווין חשוב לה.‬
‫היא התעקשה שהיא לא יודעת מה קרה לגאווין‬ ‫לאחר שהם נפגשו ב-1 במאי, 2012.‬
‫בזמן שתשאלנו אותה,‬ ‫נכנסה מכונית ספורט שחורה לרחוב שבו הם גרו,‬
‫עצרה לרגע, ואז נסעה משם.‬
‫כששוחחנו עם צ'נדריקה,‬ ‫היא סיפרה שזה היה בעלה, ג'ון.‬
‫מובן שהבלשים רצו לשוחח איתו,‬
‫אבל הוא עזב את המקום, וחשדם התעורר מיד.‬
‫מאוחר יותר, התברר לנו שהוא אסיר לשעבר.‬
‫הוא היה בתוכנית לאסירים משוחררים‬ ‫של משטרת גלנדייל.‬
‫הוא היה מעורב בעסקאות סמים וכאלה.‬
‫ולכן, רצינו מיד לברר את מקום הימצאו.‬
‫כשוטר, אני יודע שמדובר באסיר לשעבר,‬
‫מישהו שיש לו רקע בסמים...‬
‫הוא כועס שאשתו ניהלה רומן עם הבחור הזה.‬
‫אפשר להגיד מה שרוצים, אבל ברווז הוא ברווז.‬
‫ואם הוא נראה כמו ברווז,‬ ‫והוא הולך ומדבר כמו ברווז,‬
‫אולי זה באמת ברווז מזוין.‬
‫הוא מיד היה על הכוונת שלנו.‬
‫- ג'ון קריץ' -‬
‫בדקנו את רישומי השיחות של ג'ון קריץ'.‬
‫עכשיו היה עלינו לברר‬
‫איך הנייד של ג'ון קריץ' השתלב‬ ‫בתנועה של גאווין סמית'‬
‫ובתדירות השיחות בלילה שבו הוא נעלם?‬
‫יש לי רקע מצוין בניתוח ובמיפוי ניידים,‬
‫והבחנו בדפוסים מוזרים.‬
‫המשטרה הצליחה לקבוע שבליל ה-1 במאי, 2012,‬
‫לגאווין ולצ'נדריקה היה קשר פיזי זה עם זה.‬
‫- 23:30‬ ‫גאווין מתקשר לצ'נדריקה -‬
‫הניידים של גאווין סמית'‬ ‫ושל צ'נדריקה שלחו אותות‬
‫באזור הידן הילס, לא רחוק מבית הזוג קריץ'.‬
‫באזור שמוכר כמקום מפגש רומנטי.‬
‫מה היה מקום הימצאו של הנייד של ג'ון קריץ'?‬ ‫הוא התקרב ל...‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫הוא שולח אות מהאזור שבו נמצאה צ'נדריקה.‬
‫לפי מיפוי האותות,‬ ‫התברר לנו שכל הניידים היו באותו מיקום.‬
‫בשלב זה, ידענו בוודאות שמשהו רע קרה.‬
‫אף על פי שהחקירה הזו‬ ‫החלה כמקרה של אדם נעדר,‬
‫ידענו במה מדובר בשלב זה.‬
‫מדובר ברצח.‬
‫- 8 ביוני, 2012‬ ‫5 שבועות להיעדרות -‬
‫לא היה לנו מושג‬ ‫איפה ג'ון קריץ' היה באותו זמן,‬
‫אבל לשותפי ולי היו מספיק ראיות בשלב זה‬
‫כדי לקבל צו חיפוש בביתם של ג'ון וצ'נדריקה.‬
‫צ'נדריקה הייתה בבית עם סבתה המבוגרת.‬
‫המטפלת של סבתא של צ'נדי הייתה שם,‬ ‫ריינה לים.‬
‫לדברי השכנים, בבית מתגוררת משפחה נחמדה,‬
‫אך הם גם אומרים שהשיחים הגבוהים,‬ ‫מספר מצלמות האבטחה‬
‫ושלטי האזהרה לא להיכנס לתחום הנכס,‬ ‫הם בין הסימנים הרבים שעוררו חשד.‬
‫"התנהגות יוצאת דופן"?‬ ‫הייתי אומרת שמכוניות מסוימות‬
‫מגיעות וחונות בחוץ למשך זמן מה.‬
‫לא מצאנו הרבה ראיות מוצקות‬ ‫שסייעו לנו בחקירה שלנו,‬
‫אבל תיעדנו הרבה דברים‬ ‫שיש להם משמעות עבור החוקרים.‬
‫למשל, זהו רחוב ללא מוצא,‬ ‫ויש בו חמישה בתים.‬
‫ובכל עניין ומובן, הבית הזה הוא הבלאג'יו.‬
‫הוא מצויד במערכת מצלמות משוכללת.‬
‫יש בו פסלי בודהה מברונזה בשווי 8,000 דולר‬ ‫בבריכת הדגים בחצר הקדמית.‬
‫יש בו חפיר, בריכה בהתאמה ייחודית‬ ‫שמחירה באותה עת היה בטח כ-200,000 דולר.‬
‫- משרד השריף -‬
‫הבתים האחרים?‬
‫כן, זה וסט הילס.‬ ‫זה אזור נחמד, אבל לא עד כדי כך נחמד.‬
‫התברר לנו שצ'נדריקה לא ידעה‬ ‫איך בעלה שילם על כל זה,‬
‫והיא לא ידעה לומר מה הוא עושה למחייתו,‬
‫איך הוא מרוויח את פרנסתו,‬ ‫אם הוא משלם מיסים...‬
‫כאילו, ברצינות, אנחנו מטומטמים?‬ ‫אנחנו מטומטמים ברמות?‬
‫ברור שהיא לא אומרת את האמת, נכון?‬
‫במהלך החיפוש, היא הייתה מבועתת.‬
‫היא פשוט לא ידעה מה לעשות.‬
‫לא ידעתי אם היא מעורבת.‬
‫ידעתי שהיא יודעת,‬ ‫אבל לא מספרת לנו מה שידוע לה.‬
‫היא גם אמרה לנו שג'ון בשיקגו.‬
‫היא לא ידעה‬ ‫למה הוא לקח את הרגליים ונסע לשיקגו.‬
‫מבינים? מה הקטע?‬
‫לא מצאנו את האקדח המעשן,‬
‫לא מצאנו אותו עם ידיים חבולות,‬
‫אבל השגנו הרבה מידע,‬ ‫וידענו שאנחנו בדרך הנכונה.‬
‫אנחנו עדיין מבקשים את עזרת הציבור.‬
‫אנחנו נודה על כל מידע שנקבל מהציבור.‬
‫קיבלנו מידע שגאווין סמית' נראה‬ ‫בביסטרו או בית קפה במורו ביי.‬
‫- לוס אנג'לס -‬
‫מישהו ראה אותו במורו ביי.‬
‫הוא למד ב-UCLA והכיר את גאווין.‬
‫המלצרית אימתה שזה אכן היה גאווין.‬
‫חשבתי, "אלוהים. כן. בסדר.‬ ‫הוא פשוט החליט להסתלק".‬
‫אז נסעתי לשם.‬
‫אני חושבת שבאותו רגע נכנסתי לפעולה,‬
‫אבל בעצם נכנסתי לסחרור.‬
‫עלינו להיות בשליטה על החקירה שלנו,‬
‫ובמקביל לדעת שהיא עלולה‬ ‫לאבד שליטה בכל רגע.‬
‫זה עלול לקרות בגלל משהו קטן או גדול,‬
‫אבל אם זה קורה,‬ ‫השאלה היא איך להתמודד עם זה.‬
‫כבלש הראשי בחקירה,‬
‫התמודדתי עם העובדה‬ ‫שטארה ומי שזה לא יהיה, נכנסו מיד לפעולה,‬
‫ויצאו למורו ביי כדי לחפש מידע על גאווין.‬
‫קיבלנו 60 עד 100 עדויות שהוא נצפה שם,‬
‫ידענו שמדובר ברצח,‬
‫אבל לא יכולנו להוכיח זאת,‬ ‫ולכן נאלצתי לבדוק את המידע זה.‬
‫אז מה עליי לעשות?‬
‫עליי לשלוח שני בלשים למורו ביי‬
‫כדי לבדוק מידע שהוא נמצא שם במלון,‬ ‫ואוכל, לא יודע, מרק בצל צרפתי.‬
‫אף שטאי הוא בחור קשוח ובוטה מאוד,‬
‫ויש שטוענים שהוא אפילו פוגעני,‬
‫הוא מסוגל להוכיח‬
‫שהוא אולי מתבטא באופן מסוים,‬ ‫אבל שמטרתו היא לעזור, ושזה חשוב לו.‬
‫- קארן שונקה‬ ‫בלשית רצח שעבר -‬
‫אני קוראת לו "הקייג'ון הזועם",‬ ‫בשל אישיותו. הוא קולני, ומזגו סוער.‬
‫אבל כבלש, אני יודעת שהייתה לו דבקות במטרה,‬
‫ושהחקירות שניהל היו חשובות לו,‬ ‫ושגם עמיתיו הבלשים היו חשובים לו.‬
‫חינכו אותי לומר‬ ‫אם יש משהו שלא מוצא חן בעיניי.‬
‫ולא היה לי אכפת את מי העלבתי.‬
‫- משרד השריף של מחוז לוס אנג'לס‬ ‫מחלק רצח -‬
‫המידע ממורו ביי נראה אמין מאוד.‬
‫המלצרית הגיעה ואמרה, "אולי זה לא היה הוא.‬
‫"כתב החדשות גרם לזה להיראות‬ ‫שזה היה הוא יותר מכפי שזה באמת היה הוא."‬
‫אני אפילו לא יודעת איך כל זה קרה.‬
‫אבל זה היה ממש מאכזב.‬
‫היא האמינה שמשהו רע מאוד קרה לגאווין,‬
‫אבל עדיין לא הייתה לכך הוכחה חד משמעית,‬ ‫ולכן היא קיוותה שהוא בחיים,‬
‫אבל ידענו שבמוקדם או במאוחר‬ ‫יתברר שהגרוע מכול קרה.‬
‫- 22 ביוני, 2012‬ ‫7 שבועות להיעדרות -‬
‫הבלשים עקבו אחר ג'ון קריץ'‬
‫והתברר להם שיש לו היסטוריה עם רשויות החוק.‬
‫למעשה, הוא הואשם בסחר בסמים אסורים.‬
‫הוא הודה באשמת הפצת סמים,‬
‫ובמקום להיכנס לכלא, הוא הסכים להיות מודיע‬ ‫ולשתף פעולה עם משטרת גלנדייל.‬
‫אבל הוא היה חסר תועלת,‬
‫כי הוא לא נתן להם כלום.‬ ‫הוא רק משך אותם באף.‬
‫ג'ון קריץ' עדיין היה באזור שיקגו,‬ ‫ורצינו להביא אותו לחקירה.‬
‫יצרנו קשר עם בלש ממשטרת גלנדייל,‬ ‫דייב קלוג, והוא הסכים לעזור בכל דרך שיוכל.‬
‫דייב הזמין אותו לפגישה, וביקשנו מדייב‬
‫שייפגש איתו בחדר שהתקנו בו מכשירי האזנה.‬
‫ואז נכנסנו פנימה.‬
‫הצגנו את עצמנו.‬
‫שאלנו שאלות על גאווין סמית'.‬
‫ג'ון קריץ' התנהג באופן קר רוח,‬ ‫וניסה להיות כובש ושנון.‬
‫נוכל קלאסי.‬
‫"כן. אני מכיר את הבחור הזה."‬ ‫"איימת עליו בדרך כלשהי?"‬
‫"לא, אף פעם!"‬
‫הוא פשוט נפנף את כל העניין,‬ ‫והחלטתי לנסות זווית אחרת.‬
‫ניסיתי להציג את גאווין כאדם רע.‬
‫אמרתי, "אתה יודע...‬
‫"גאווין הזה היה מטרידן.‬
‫"היו לו נשים מהצד."‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי‬ ‫כדי להוציא אותו משאננותו.‬
‫אמרתי, "אני לא מאשים אותך אם עשית לו משהו.‬
‫"תגיע לעניין. בוא נעשה סוף לטירוף הזה."‬
‫אבל הוא לא נשבר.‬
‫הבהרנו לשופט שקריץ' חשוד במעורבות‬
‫בהיעלמותו של גאווין סמית',‬
‫ודיווחנו על חוסר נכונותו‬ ‫למלא את התחייבותו לספק מידע לרשויות החוק.‬
‫כתוצאה, השופט החזיר את מר קריץ' למעצר‬ ‫על סמך האישומים שלו בסחר בסמים.‬
‫אם אפשר להרחיק מהרחובות‬ ‫מישהו שלדעתך הרג מישהו, זה לטובה.‬
‫זה נתן לנו זמן לחקור.‬
‫בדקנו את רישומי השיחות של ג'ון קריץ',‬
‫למי הוא התקשר ומי התקשר אליו.‬
‫וראינו שלאחר שגאווין סמית'‬ ‫דיבר עם צ'נדריקה‬
‫בלילה שבו גאווין נעלם,‬ ‫הייתה סדרת שיחות טלפון‬
‫שג'ון קריץ' ביצע בזו אחר זו‬
‫לאותו מספר, והמספר הזה היה של חורחה ואייה.‬
‫כשבדקנו את העניין,‬ ‫הבנו שהוא שותף של קריץ'.‬
‫מר ואייה ביצע הרבה עבודות קבלנות‬ ‫בבית הזוג קריץ'.‬
‫וכתוצאה, חורחה ואייה וג'ון קריץ' התיידדו.‬
‫בלילה שבו גאווין נעלם,‬
‫הנייד של הקורבן,‬ ‫הנייד של ג'ון קריץ' והנייד של חורחה ואייה‬
‫שלחו אותות שמיקמו אותם‬ ‫בחצר האחורית של חורחה.‬
‫- 00:30, הניידים של גאווין,‬ ‫צ'נדריקה וג'ון קריץ' באותו מיקום -‬
‫- בין 02:00 ל-02:30‬ ‫קריץ' מתקשר לוואייה -‬
‫אז יצרנו קשר עם חורחה ואייה.‬
‫בפעם הראשונה שדיברנו עם ואייה,‬ ‫אפשר היה לראות שהוא...‬
‫ממש לחוץ.‬
‫ואייה סיפר להם‬ ‫שג'ון קריץ' התקשר אליו כשהוא נסער‬
‫בשעות הבוקר המוקדמות של ה-2 במאי, 2012,‬
‫ואמר לו שהוא זקוק לעזרה ושהוא בדרכו לביתו.‬
‫ואייה די הסתייג מזה,‬
‫אבל קריץ' הגיע,‬ ‫ואמר שהוא צריך עזרה בהעברת מכונית,‬
‫והמכונית היא מסוג מרצדס-בנץ.‬
‫חורחה ואייה ראה מה שנראה כמו גופה חנוטה‬ ‫עטופה בסדינים במושב הנוסע,‬
‫וג'ון קריץ' אמר לחורחה ואייה,‬ ‫"הרגתי אותו. אני צריך שתסתיר אותו".‬
‫חורחה אמר, "יצאת מדעתך.‬ ‫אתה לא יכול להסתיר אותו כאן".‬
‫חורחה ואייה הסתייג מאוד‬ ‫לספר לבלשים מה קרה לאחר מכן,‬
‫אבל הוא נסע בעקבות‬ ‫ג'ון קריץ' במרצדס השחורה.‬
‫לבית באזור פורטר ראנץ', קהילה מגודרת.‬
‫הם הגיעו לאחד הבתים שם.‬
‫כשקריץ' הגיע לבית,‬ ‫הוא הכניס את המרצדס השחורה לחניה.‬
‫הוא השאיר את המרצדס שם, והם עזבו את המקום.‬
‫ואז ג'ון קריץ' אמר לו,‬ ‫"אני רוצה שתיפטר מהנייד הזה".‬
‫וחורחה המסכן הסכים בטיפשותו‬ ‫לקחת את הטלפון.‬
‫לדברי חורחה, הוא זרק למחרת את הנייד‬ ‫לפח אשפה מאחורי סניף של מקדונלד'ס.‬
‫חורחה ראה פציעות על ידיו של קריץ'.‬
‫הוא ראה מה שנראה לו כגופה,‬ ‫אבל לא הצליח לזהות את לוחית הרישוי.‬
‫הוא לא היה יכול לזהות את הגופה.‬
‫ולכן עדיין לא היו לנו מספיק ראיות‬ ‫בשביל התובע המחוזי.‬
‫הבלשים גילו שהבית‬
‫שג'ון קריץ' ומר ואייה נסעו אליו‬
‫היה בית מגורים של אדם ששמו סטן מקוויי.‬
‫סטן מקוויי הוא חבר של ג'ון‬ ‫לאימוני כושר גופני.‬
‫הוא גורו של בריאות וכושר לכוכבים.‬
‫סטן מקוויי הובא לתחנת השריף בלוסט הילס.‬
‫הגענו כדי לדבר איתו,‬ ‫אבל הוא רצה את עורך הדין שלו.‬
‫ואז הופיע עורך דין מפורסם‬ ‫שייצג את סטן מקוויי.‬
‫הוא היה גלוי איתי, ואמר, "טאי,‬
‫"הוא לא ידבר איתך. אייעץ לו לא לומר כלום."‬ ‫אמרתי, "תדבר איתו".‬
‫והוא דיבר איתו.‬
‫עברו חמש דקות, 20 דקות, 40, 50...‬
‫הסתכלתי על ג'ון ואמרתי, "זה סימן טוב.‬
‫"ככל שהוא בפנים יותר, כך טוב יותר."‬
‫כי ככל שהוא נמצא שם יותר,‬ ‫הם מדברים בחופשיות,‬
‫והלסת של עורך הדין בטח נשמטת,‬ ‫והוא אומר, "פאק!‬
‫"מה עשית עכשיו?"‬
‫כשהוא יצא משם,‬ ‫ראיתי לשמחתי שהוא נראה כמו כלב מוכה.‬
‫בכל פעם שאתה רואה סנגור פרטי‬ ‫שנראה כמו כלב מוכה...‬
‫זה דבר מקסים.‬
‫זה כאילו, "כן, לעזאזל.‬ ‫עכשיו הוא בידיים שלנו".‬
‫אלה הדברים הקטנים שמרגשים אותנו, הבלשים!‬
‫היינו בעמדת יתרון.‬
‫באופן ממש לא מפתיע הוא אמר‬ ‫שהלקוח שלו רוצה לדבר איתנו.‬
‫"נוכל לעשות זאת מחר במשרדכם?"‬
‫"בהחלט, בנאדם! אין בעיה."‬
‫והוא אמר, "בלשים,‬ ‫אתם יכולים להסיע אותו הביתה?"‬
‫ואמרתי, "כן, אין בעיה, אדוני.‬ ‫אנחנו נעשה את זה בשבילך".‬
‫זו הסיבה שכבלשי רצח,‬
‫עלינו לדעת באילו רחובות לנסוע‬ ‫מבלי להשתמש בכביש המהיר.‬
‫נסעתי ברחובות צדדיים, ועצרתי בכל אור אדום‬
‫למשך הרבה זמן. הייתה לנו שיחה נהדרת.‬
‫סטן מקוויי סיפר לנו שג'ון הגיע לביתו,‬ ‫והתחנן שירשה לו להשאיר את המכונית בחניה.‬
‫הוא נשבע שהוא לא ידע שיש גופה בפנים‬ ‫עד שהיא התחילה להסריח.‬
‫אין דבר שמסוגל לעצור ריח של גופה נרקבת.‬
‫הוא אמר שהוא הפעיל לחץ על קריץ'‬ ‫לבוא לשם ולקחת את הגופה.‬
‫הוא אמר שג'ון קריץ' הגיע עם מסחרית שכורה,‬
‫שהוא הוציא את הגופה מהמכונית,‬ ‫והכניס אותה למסחרית בעצמו.‬
‫בסופו של דבר, ג'ון קריץ' לקח‬ ‫את המרצדס-בנץ של גאווין סמית' מהחניה שלו.‬
‫הוצאנו צו חיפוש לחברת השכרת הרכב‬
‫וניסינו לבדוק אם מישהו‬ ‫מהמעורבים בחקירה שכר את הרכב,‬
‫אבל אף אחד מהחשודים הידועים לנו,‬
‫לא שכר רכב כלשהו במסגרת הזמן שלנו,‬ ‫וזה היה מתסכל.‬
‫- יוני 2012‬ ‫ג'ון קריץ' הוחזר למעצר -‬
‫גאווין נעדר, כנראה מת,‬ ‫ועדיין לא מצאנו את גופתו ואת מכוניתו.‬
‫- דצמבר 2012‬ ‫7 חודשים להיעדרות -‬
‫לא ידענו אם נעשה שימוש בנשק.‬
‫החקירה נקלעה למבוי סתום‬ ‫וזה היה ממש מרגיז.‬
‫שאלנו את עצמנו, "מה נוכל לעשות עכשיו?"‬
‫שותפי, ג'ון, ואני הבנו‬ ‫שזה לא משחק דמקה, אלא שחמט.‬
‫ובמשחק השחמט הזה שאנחנו משחקים כבלשי רצח‬ ‫מול הרעים,‬
‫אין שעון של שתי דקות‬ ‫שמאלץ את היריב לבצע מהלך.‬
‫שני הבלשים, לאבה ואו'בריאן,‬ ‫סייעו לנו מאוד.‬
‫החקירה לא נפתרה ב-48 השעות הראשונות.‬
‫היא לא.‬
‫אבל הם השקיעו הרבה עבודה בחקירה,‬
‫והם התכוונו לפענח את התיק.‬
‫- פברואר 2013‬ ‫9 חודשים להיעדרות -‬
‫בתחילת פברואר 2013,‬
‫אחד הבלשים במחלק הרצח,‬
‫שפרש לגמלאות, שיחק טניס עם קבוצת גברים,‬
‫ואחד הגברים האלה...‬
‫היה אביה של צ'נדריקה.‬
‫בזמן שהם שיחקו טניס,‬ ‫אבא של צ'נדי התנהג מוזר.‬
‫הוא סיפר שבתו חזרה לגור בבית הוריה,‬
‫ושהיא אמרה משהו על כך שבעלה הרג מישהו.‬
‫אביה היה מזועזע מזה‬ ‫והרגיש שהוא צריך לדבר על זה עם חבר.‬
‫הבלש המסוים הזה מכיר אותי,‬
‫והוא מסר לי את המידע מיד.‬
‫הצגתי את עצמי בפני אבא של צ'נדי,‬
‫והוא אמר, "אספר לך כל מה שאני יודע".‬
‫הוא אמר לנו,‬ ‫"אני חושב שהמכונית עדיין נמצאת איפשהו.‬
‫"ייתכן שפירקו אותה.‬
‫"ייתכן שמכרו את חלקיה,‬ ‫אבל כמה מהם עדיין נמצאים איפשהו."‬
‫והוא אמר,‬
‫"כדאי שתבדוק את ריינה לים,‬ ‫המטפלת של סבתא של צ'נדי."‬
‫זה הפתיע את שנינו.‬
‫אמרתי, "אין סיכוי".‬
‫היא רק אישה קטנטונת בת 70...‬
‫לא מעוררת חשד, נוצריה מאמינה,‬ ‫המטפלת הפיליפינית‬
‫של אישה זקנה וגוססת,‬ ‫קרובת משפחה של צ'נדריקה.‬
‫אבל בשלב הזה האסימון נפל.‬
‫"אלוהים אדירים. היא הייתה שם כל הזמן הזה."‬
‫זו דוגמה ל"עדיף מזל משכל",‬
‫כי זה עניין של תזמון.‬
‫פתאום מתמזל מזלך, וזה פשוט...‬
‫זה רק מקרה.‬
‫אבל אם מתמזל מזלך, עליך לנצל זאת.‬
‫אמרתי, "בוא נמצא אותה".‬
‫התחלנו לנהל מעקב אחרי ריינה.‬
‫בסופו של דבר, היא יצאה מהעבודה,‬
‫ויצרנו איתה קשר במגרש החניה.‬
‫אפשר היה לראות שהיא קצת מבוהלת.‬
‫אבל היא ידעה מי אנחנו.‬ ‫היא ידעה מה אנחנו חוקרים.‬
‫דיברנו איתה, והסברנו לה מה קורה,‬
‫איך שמה עלה בחקירה, והיא הסכימה לסייע לנו.‬
‫הרגשתי שהיא דוברת אמת.‬
‫היא הראתה לנו מסמכים‬
‫שהוכיחו שהיא שילמה את החשבון‬ ‫למתקן אחסון עבור ג'ון קריץ'.‬
‫וכנראה, בין אם היא ידעה או לא,‬ ‫היא שילמה את החשבון‬
‫למתקן אחסון שבו החזיקו ראיות לרצח.‬
‫אני לא יודע מה אתכם,‬ ‫אבל אני רואה קווי דמיון.‬
‫"חורחה, אתה יכול להסתיר את הנייד?"‬
‫"סטן, אני יכול להשאיר את המכונית והגופה‬ ‫של הבחור הזה אצלך בבית שלך לחמישה ימים?"‬
‫"ריינה, את יכולה לשלם את החשבון?"‬
‫אתם רואים כאן דפוס?‬
‫זה נוכל קלאסי.‬
‫הוא השתמש בכל מי שהיה יכול‬ ‫כדי להסתיר את אשמתו.‬
‫הגענו לשם עם צו חיפוש.‬
‫וכצפוי, כשפרצנו את המנעול,‬ ‫מצאנו בפנים את המכונית של גאווין סמית'.‬
‫זה היה די משמח,‬ ‫כי עכשיו היה בידינו הרכב של הקורבן שלנו‬
‫בשלמותו, לא מפורק.‬
‫זה רק מזל.‬
‫האלים האירו לנו את פניהם באותו יום.‬
‫לאחר שהמכונית נמצאה,‬
‫הם היו נחושים לערוך חקירה מלאה‬
‫שככל הנראה תוביל להגשת כתב אישום,‬
‫ואני מוניתי באופן רשמי לעבוד עם טאי.‬
‫ידעתי שלבובי יש מוניטין מצוין‬
‫בקרב חוקרים שהערכתי ביחידה שלי.‬
‫הוא מגיע מהיחידה לפשעים חמורים,‬
‫שנחשבת כיחידה שקשה להתקבל אליה‬ ‫במשרד התובע המחוזי.‬
‫הוא תובע מצוין.‬
‫הבלשים רצו לקבוע האם המכונית,‬ ‫שהייתה ראיית המפתח שלהם,‬
‫הייתה במקום שבו גאווין סמית' מצא את מותו.‬
‫הייתה חשיבות מכריעה‬ ‫לעבודה שביצעו חוקרי המז"פ על המכונית.‬
‫הם חיפשו עקבות דם,‬
‫ראיות סרולוגיות, דנ"א, רוק, שיער,‬
‫כל דבר שיעיד על כך שגאווין סמית' היה ברכב.‬
‫ראינו שהסירו את לוחיות הרישוי.‬
‫אבל מספר השלדה עדיין היה שם.‬
‫הוא לא הוסר.‬
‫כך יכולנו לזהות את הרכב.‬ ‫הוא היה זירת הפשע שלנו.‬
‫אפשר היה לראות דם,‬
‫הרבה דם יבש בצד הנוסע,‬
‫על רצפת הרכב, לוח המחוונים,‬ ‫הגג, המושב האחורי.‬
‫היו נתזי דם‬ ‫שהעידו על חבטות ומהלומות חוזרות ונשנות,‬
‫שגרמו לנתזי דם על תקרת הרכב.‬
‫מצאנו עקבות דם יבש בתוך מסגרת הדלת,‬
‫היכן שהדלת נסגרת.‬
‫אני לא משוכנע עד היום‬
‫שראשו של גאווין לא הונח על מפתן הרכב‬ ‫ושהטיחו בו את הדלת שוב ושוב.‬
‫הוא כיסח את הבחור הזה באכזריות.‬
‫אי אפשר לטעות. מדובר באדם מרושע.‬
‫סמית' בן ה-57 נעלם ב-1 במאי 2012.‬
‫שנה לאחר מכן, המרצדס שלו נמצאה‬ ‫במתקן האחסון הזה בסימי ואלי.‬
‫היינו צריכים לחבר בין ג'ון קריץ'‬ ‫למכונית של גאווין סמית'.‬
‫ולכן אספנו טביעות אצבעות מהמכונית.‬
‫עכשיו הייתה לנו ראייה ממשית‬ ‫שחוקרי המז"פ יכלו לבדוק אותה.‬
‫היו במכונית ראיות שהעידו שהוא נהרג בה.‬
‫מר קריץ' עדיין חשוד ברצח.‬
‫קיבלנו את תוצאות דגימות הדנ"א והדם,‬
‫והתברר לנו שהדם הוא של גאווין סמית'.‬
‫אני זוכר שהבחנתי‬
‫שלוחית הרישוי נעלמה,‬
‫אבל הבורג השמאלי של לוחית הרישוי‬ ‫הוברג בחזרה.‬
‫ביקשתי מחוקרי מז"פ לבדוק אם יש עליו דנ"א.‬
‫ומצאנו עליו התאמה לדנ"א של ג'ון קריץ'.‬
‫זה היה מריר-מתוק.‬
‫כי ידעתי ש...‬
‫זה היה...‬
‫האופן שבו הם תיארו זאת,‬
‫ידעתי שיש הרבה חומר ביולוגי ודנ"א במכונית.‬
‫אז ידעתי די בוודאות כבר אז.‬
‫באותו רגע הבנתי ש...‬
‫טוב, עכשיו אין דרך חזרה.‬
‫ואז שאלתי את עצמי,‬
‫"מה קרה ברגעיו האחרונים?"‬
‫זה קשה.‬
‫זה לא קל.‬
‫- ארצות הברית‬ ‫בית המשפט -‬
‫מנקודת המבט של התביעה בשלב זה,‬
‫ניתן היה להוכיח מבחינה משפטית‬ ‫שיש לנו ראיות נסיבתיות מוצקות‬
‫לכך שג'ון קריץ' גרם למותו.‬
‫היו, מן הסתם,‬ ‫פרטים מרכזיים בסיפור שעדיין לא ידענו.‬
‫בשלב זה של החקירה,‬ ‫היו לנו שני עדים ששיתפו פעולה.‬
‫חורחה ואייה וסטן מקוויי.‬
‫הדבר היחיד שלא היה לנו הוא גופת הקורבן,‬
‫ועדיין לא היה לנו עד ראייה‬ ‫שראה איך הרצח התרחש בפועל.‬
‫היו יותר מדי דברים לא ידועים מאשר ידועים.‬
‫התיקים שבהם אין גופה הם תיקים‬ ‫שקשה במיוחד להוכיח שבוצע רצח.‬
‫היו לנו רק ראיות הדם בתוך המכונית,‬
‫אבל עדיין לא ידענו איך הקורבן מת,‬
‫וחוקר מקרי המוות‬ ‫לא יכול היה לומר בוודאות שהוא מת.‬
‫החקירה בעיצומה.‬
‫- דייב דולסון -‬
‫בשלב זה, אנחנו לא מאשימים אף אחד במשהו.‬
‫מה שעצוב הוא חוסר הידיעה‬ ‫לאורך זמן כל כך רב.‬
‫זה היה שובר לב.‬
‫ליסה הייתה מדוכדכת מאוד בצדק‬
‫כי היא עדיין לא ידעה מה קרה.‬
‫- אוקטובר 2014‬ ‫שנתיים וחצי לרצח גאווין סמית' -‬
‫למרות שחלפו יותר משנתיים,‬
‫לא יכולנו להציג לתובע המחוזי תיק‬
‫עד שעשינו כל מה‬ ‫שחשבנו שאנחנו יכולים לעשות.‬
‫באוקטובר 2014,‬
‫באזור הגבעות המשתפלות‬ ‫של פאלמדייל, קליפורניה,‬
‫בעל ואישה טיילו עם הכלב שלהם.‬
‫הכלב שלהם היה משוחרר, ופתאום הוא הופיע‬
‫כשהוא נשא בפיו מה שנראה כמו עצם אנושית.‬
‫אם הוא מריח משהו שהוא אוהב, הוא מסתלק.‬
‫באדי, הלברדור החום, מצא משהו שהוא אוהב‬ ‫כשטייל בהרי פאלמדייל עם בעליו.‬
‫הם הזעיקו את המשטרה.‬
‫השוטרים הגיעו למקום ודיווחו למחלק הרצח‬
‫שהם מצאו קבר רדוד עם שרידי גופת אדם.‬
‫כשהבלשים הגיעו לזירת הפשע,‬ ‫לא היה להם מושג מי הקורבן.‬
‫לפעמים הזיהוי נעשה באמצעות השיניים.‬
‫לפעמים, אם השרידים טריים מספיק,‬ ‫אפשר להשתמש בטביעות אצבעות,‬
‫ובמקרה המסוים הזה,‬ ‫נמצאה התאמה בין שרידי הגופה‬
‫לכמה ניתוחים שגאווין עבר במהלך השנים.‬
‫וכך ניתן היה לקבוע שזוהי גופתו של גאווין.‬
‫שלחנו את הראיות מהזירה‬ ‫למשרד חוקר מקרי המוות,‬
‫והוא החל בחקירה.‬
‫הוא בחן צילומי רנטגן,‬ ‫ועל סמך ממצאיו הוא הגיע למסקנות.‬
‫החוקר קבע שבזרוע הקורבן‬ ‫היה שבר שנגרם במהלך התגוננות,‬
‫כאילו שהוא ניסה לבלום מכה,‬ ‫והמידע תאם למה שכבר ידענו.‬
‫הוא הותקף במכונית.‬
‫נגרם לו שבר בגולגולת‬
‫כתוצאה ממכה של חפץ קהה בראשו.‬
‫ראינו שבר בארובת העין...‬
‫ועצמות הלחיים שלו היו מרוסקות כמעט לגמרי.‬
‫מבחינת החקירה, מציאת גופתו‬ ‫של גאווין סמית', הייתה התפתחות מכריעה.‬
‫אבל דאגתי הייתה נתונה למשפחה.‬ ‫רציתי להיות שם בשבילם.‬
‫שותפי ואני היינו אמורים‬ ‫למסור את המידע לגברת סמית' ולבנים.‬
‫אני זוכרת שליסה התקשרה אליי‬
‫ואמרה שמצאו אותו.‬
‫אתם יודעים, אני מרגישה שזה...‬
‫היה רגע של סגירת מעגל, כי...‬
‫אני מצטערת.‬
‫כי ידעתי שזה היה ממש קשה.‬
‫אבל באותו רגע ידעתי שזה נגמר.‬
‫כי זה נכון.‬
‫משפחות באמת זקוקות לסגירת מעגל.‬
‫וגופות מאפשרות סגירת מעגל.‬
‫זה לא מה שרצינו, אבל...‬
‫אנחנו יודעים עכשיו שהוא לא יחזור.‬
‫גם לאחר מציאת גופתו של גאווין,‬
‫עדיין היה מידע שלא הצלחנו לגלות.‬
‫כלומר, לא ידענו איך קריץ'‬ ‫באמת הרג את גאווין סמית'.‬
‫ידענו שהאדם היחיד שיש לו את המידע הזה‬ ‫הוא צ'נדריקה קריץ'.‬
‫מה שלא ידענו באותו זמן‬
‫היה מידת מעורבותה במותו של גאווין.‬
‫כתוצאה, החלטנו לומר לה‬
‫שנשקול להקל בעונשה‬
‫בתמורה למסירת עדות מהימנה.‬ ‫זהו הליך משפטי שנקרא "פרופר".‬
‫צ'נדריקה הסכימה לשתף פעולה‬ ‫באמצעות עורך דינה.‬
‫היא סיפרה לנו‬
‫שהיא חידשה את מערכת היחסים שלה‬ ‫עם גאווין סמית',‬
‫אבל שהם לא קיימו יחסי מין.‬
‫היה ביניהם קשר, והם שוחחו במכונית כידידים.‬
‫היא אמרה שהיא ניחמה אותו על הפרידה שלו,‬
‫ושאלה, מה הוא מתכוון לעשות, על ילדיו,‬ ‫ובעיקרון הציעה לו אוזן קשבת.‬
‫ואז דלת המכונית נפתחה לרווחה,‬
‫וג'וני זינק פנימה עליה ועליו,‬
‫והתחיל להכות אותו.‬
‫- חקירת צ'נדריקה קריץ' -‬
‫כמה פעמים ראית את ג'וני מכה את גאווין?‬
‫חמש פעמים.‬ ‫-חמש?‬
‫היא צעקה וצרחה,‬ ‫וסיפרה שג'וני הכה אותו שוב ושוב בפנים,‬
‫ושבסופו של דבר היא הצליחה לברוח החוצה,‬
‫וצעקה עליו שיפסיק, ושהוא יהרוג אותו.‬
‫בשלב מסוים,‬ ‫ג'וני הפסיק כשגאווין היה מחוסר הכרה.‬
‫היה דם בכל מקום, והוא הסתכל עליה,‬ ‫ואמר, "תסתמי את הפה או שאת הבאה בתור".‬
‫היא אמרה שבסוף היא הלכה משם,‬
‫ושג'וני המשיך להכות את גאווין‬ ‫כשהוא היה מחוסר הכרה.‬
‫אני חושב שצ'נדי עזרה להסתיר את זה‬ ‫כי היא פחדה ממנו פחד מוות.‬
‫- 15 ביוני, 2017‬ ‫חמש שנים לרצח גאווין סמית' -‬
‫- משפט רצח הבכיר בפוקס נפתח -‬
‫משפטו של ג'ון קריץ' נפתח ביוני 2017.‬
‫התוכנית הצליחה!‬
‫גאווין סמית' מת!‬
‫והוא שמר על סודו במשך יותר משנתיים.‬
‫טענתי בפני המושבעים‬
‫"נכון, לא מדובר כאן ברצח רגשי קלאסי,‬
‫"אבל למעשה,‬ ‫הנאשם ידע על הרומן במשך זמן רב,‬
‫"והחליט לאתר איפה אשתו נמצאת,‬
‫"ולכן הוא לא היה במצב של מצוקה רגשית‬
‫"במובן שהוא לא ידע מה הוא מתכנן לעשות."‬
‫חלק מהעדים החשובים היו, כמובן, צ'נדריקה,‬ ‫שסיפרה איך בדיוק גאווין נרצח.‬
‫הוא לא נאבק בחזרה.‬
‫הוא אפילו לא ניסה להדוף אותו.‬ ‫הוא בכלל לא זז.‬
‫כתוצאה...‬ ‫-והוא גנח מכאבים.‬
‫ג'ון קריץ' עלה לדוכן העדים‬ ‫ואמר שבינו לבין גאווין פרצה קטטה.‬
‫הוא הכניס לי אגרוף, ומשך אותי בסוודר שלי.‬ ‫הוא תפס אותי בגרון, וחנק אותי.‬
‫הוא הצמיד את הראש שלי לתקרה,‬ ‫ותקע את אגודלו בעיני הימנית.‬
‫ראשי היה במכונית ושאר גופי בחוץ‬ ‫כשהוא חנק אותי וניסה לעקור לי עין.‬
‫ג'ון קריץ' טען‬ ‫שגאווין סמית' היה חמוש בפטיש.‬
‫ג'ון קריץ' העיד שהוא הצליח לגבור עליו‬ ‫ולקחת את הפטיש.‬
‫בסופו של דבר, הוא הצליח להכניע אותו‬ ‫והרג את גאווין שלא בכוונה,‬
‫אבל הוא טען שזה נעשה מתוך הגנה עצמית.‬
‫בסופו של דבר, הוא לקח את...‬
‫הכלי או המכשיר שהוא השתמש בו‬
‫כשחזר לביתו, וזרק אותו לחצר של השכן שלו.‬
‫קיבלת החלטה לא להתקשר למוקד החירום.‬
‫זה נכון?‬ ‫-קיבלתי את ההחלטה הזאת.‬
‫אני נאלץ לחיות עם זה.‬
‫לדעתי, הוא שיקר בכל מה שאמר.‬
‫- 3 ביולי, 2017‬ ‫3 שבועות למשפט -‬
‫אנו המושבעים, מוצאים את הנאשם, ג'ון קריץ',‬
‫זכאי בפשע של רצח מדרגה ראשונה‬ ‫של גאווין סמית'.‬
‫פסק הדין שהתקבל‬
‫לא היה של אשמה ברצח מדרגה ראשונה,‬ ‫רצח בכוונה תחילה.‬
‫אנו, המושבעים בתביעה לעיל,‬ ‫מוצאים את הנאשם, ג'ון קריץ',‬
‫אשם בפשע של הריגה בשוגג של גאווין סמית'.‬
‫אך הוא נמצא אשם בהריגה בשוגג.‬
‫במדינת קליפורניה זה כמו לומר‬ ‫"לכו להזדיין".‬
‫זה היה רצח בכוונה תחילה,‬ ‫מתוכנן ומחושב, והוא הרג אותו.‬
‫בכל פעם שמקבלים פסק דין‬ ‫שהוא לא מה ששואפים לו,‬
‫יש מידה מסוימת של אכזבה ועצב.‬
‫השופט חרג מנוהגו,‬
‫ואמר שהוא לא מסכים‬ ‫עם פסק הדין של המושבעים,‬
‫ושהוא חושב שהתביעה הוכיחה שמדובר ברצח.‬
‫כל אדם אחר בבית המשפט הזה,‬
‫היה מתקשר למוקד החירום,‬ ‫ומזעיק עזרה רפואית,‬
‫אבל לא עשית זאת.‬
‫ואני חושב בכנות‬ ‫שזה בגלל שאתה אדם קר ואכזרי.‬
‫הוא גזר על הנאשם את העונש המרבי,‬ ‫שהוא 11 שנים.‬
‫- רוצח הבכיר בפוקס‬ ‫מקבל 11 שנים לכל היותר -‬
‫הייתי בטוחה שהוא יקבל 30, 40 שנה, נכון?‬
‫כלומר, זה היה מתוכנן מראש.‬
‫ובסוף נגזרו עליו 11 שנה?‬ ‫זה בכלל לא נראה כמו צדק.‬
‫כל כעסי התעורר שוב.‬
‫כעסתי נורא.‬
‫כלומר, רתחתי מכעס כי...‬ ‫לא נעשה צדק עם גאווין.‬
‫החדשות הטובות היו שהוא נחקר‬ ‫על אישומים חדשים שקשורים בסמים,‬
‫ובהמשך, הועמד לדין בגין הפצת ומכירת סמים.‬
‫והוא קיבל בערך 26 שנה‬ ‫על האישומים הפדרליים,‬
‫בעיקר מפני שהוא היה עבריין פדרלי‬ ‫שהורשע בעבר.‬
‫בסופו של דבר‬ ‫הוא קיבל יותר מ-40 שנה בסך הכול.‬
‫זוהי נחמה מסוימת לליסה ולילדיה.‬
‫העובדה שנגזרה עליו תקופת מאסר ממושכת,‬
‫שבהחלט הגיעה לו.‬
‫היו בו הרבה דברים‬
‫שהיו די מדהימים.‬
‫אתם יודעים?‬
‫לא כולם מושלמים, והוא לא היה מושלם.‬
‫הוא היה הרבה דברים.‬
‫אבל הוא היה אדם מדהים.‬
‫הוא ניצל את מה שיש לחיים להציע,‬ ‫והוא עשה עם זה הרבה.‬
‫זה עצוב, זה טרגי,‬ ‫אבל אין לי חרטות במקרה הזה.‬
‫אני לא חושב שיש הרבה חוקרים במשרד השריף‬
‫שהיו עושים חצי ממה שאנחנו עשינו.‬
‫הדבר החשוב הוא דבקות במטרה ותחושת מחויבות.‬
‫תפקידנו לחפש את האמת ואת העובדות,‬
‫ולהביא את הפושע לדין.‬
‫זהו תפקידנו. זה מה שהתחייבנו לעשות.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫ב-20 באוגוסט, ברוס התקשר אליי.‬
‫הוא סיפר לי שאשתו, ג'אנה,‬ ‫נעדרת מאז אותו בוקר.‬
‫בדיוק כמו במקרה של גאווין סמית',‬
‫חיוני לבדוק כל אחד שיש לו קשרים קרובים.‬
‫יש לבדוק כל אדם.‬
‫מי ירצה לפגוע בה? היו לה אויבים?‬
‫ברוס אמר שבגלל אביה של ג'אנה,‬ ‫ייתכן שמישהו חטף אותה.‬
‫אביה היה פוליטיקאי בולט מאוד‬ ‫במדינת קליפורניה.‬
‫אולי היא ברחה.‬
‫אולי היא ניהלה רומן מחוץ לנישואים.‬
‫היא התחילה לשנות את התדמית החיצונית שלה,‬
‫ועברה טיפולי שיניים.‬
‫משהו פשוט לא נראה בסדר, משהו נראה חשוד.‬
‫היא בחורה מתוקה וידידותית מאוד.‬
‫אין סיבה שמישהו יעשה את זה.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬