OKRESNÍ ÚŘAD ŠERIFA V LOS ANGELES
JE NEJVĚTŠÍ SVÉHO DRUHU V USA
A PŮSOBÍ V NEJLIDNATĚJŠÍM OKRESE V ZEMI.
VYŠETŘUJE NEJBRUTÁLNĚJŠÍ A NEJKOMPLIKOVANĚJŠÍ VRAŽDY.
TOTO JSOU JEJICH PŘÍBĚHY.
3. ÚNORA 2003
Zadržujete mě tu jako nějakýho grázla.
HLAS PHILA SPECTORA
Omezujete mě za to, že přišla ke mně domů
a prostřelila si hlavu.
Pak se tu objevíte,
zatknete mě, napadnete mě
a zmlátíte mě jako žito.
To mi zaplatíte. Tohle je blbost.
Na policejním oddělení v Alhambře čekal ve vazbě Phil Spector.
Z telefonátu mého poručíka jsem věděl,
že je to velmi bohatý hudební producent.
Já osobně jsem o něm nikdy neslyšel.
Spector změnil způsob, jak slyšíme popovou hudbu.
Bylo jasné, že ten případ bude senzace,
že přitáhne velkou pozornost.
To člověk musí od začátku chápat.
A my jsme to chápali.
Okresní úřad šerifa v Los Angeles je nejlepší z nejlepších.
V LA se projednávají nejsledovanější případy.
Musíte mít zápal pro věc na 110 %.
Tohle je vražda. Závažnější zločin neexistuje.
Hlavní je vášeň a smysl pro povinnost.
Spravedlnost pochází z nalezení pravdy.
VRAŽDY: LOS ANGELES
Případy celebrit bývají jiné a zvláštní.
A Los Angeles je odjakživa
epicentrem takových případů.
Když řeknete Los Angeles, vybaví se vám Hollywood.
Hollywood, herci, režiséři a producenti.
Ale to zdaleka není celé.
I když je to hnací impulz tohoto města.
LA je zajímavé město
a šerifové mají na starost celý okres,
od nejhorší chudoby, jakou si lze v Americe představit,
po největší bohatství Ameriky,
stamilionové přímořské usedlosti.
Na to vše musíme dohlížet.
Máme pestrou práci.
Chtěl jsem se dostat na vraždy.
V roce 1999 se mi to poštěstilo.
Mým dětem tehdy bylo sedm a devět.
Lidé říkali, že jsou moc malé, že budu spoustu hodin v práci,
která nikdy nekončí,
ale naše rodina si s tím poradila.
I když jsem se po chvílích s rodinou musel vracet do práce,
abych stihl, co se mělo udělat.
3. ÚNORA 2003 7:00
S parťákem Paulem Fornierem nám končila pohotovost,
když nám volali z oddělení,
že nám přidělili případ na usedlosti v Alhambře.
Věděli jsme jen to, že byla nalezena mrtvá žena
a souvisí to s hudebním producentem.
Trochu mě překvapilo, že máme tak velké honosné sídlo
v tomhle městečku,
které je obyčejným předměstím Los Angeles.
DŮM PHILA SPECTORA
Alhambra je ospalá díra.
Jsou tu hlavně rodinné domky střední třídy.
A uprostřed ničeho tak obludně velký palác.
Při příjezdu jsme za žlutou páskou označující místo činu viděli spoustu lidí.
Paul povídá: „Buď vážný a chovej se dospěle.“
V domě byla zastřelena žena.
Oběť byla na místě prohlášena za mrtvou.
Když jsem tam přijel, byl to hotový cirkus.
Ve vzduchu byly zpravodajské helikoptéry, ulice byla ucpaná auty novinářů.
3. ÚNORA 2003
5:00 SMRTELNÁ STŘELBA 7:00 PŘÍJEZD DETEKTIVŮ
Když jsme dorazili,
mluvili jsme s policisty z Alhambry.
Vysvětlím vám, jak to chodí.
Úřad šerifa zodpovídá za celou oblast okresu LA.
A v tom okresu jsou menší obce. Ty mají vlastní policejní oddělení.
Ale nemají takové zdroje jako úřad šerifa.
Na úřadu šerifa je 100 detektivů v oddělení vražd,
takže se na nás obrátí
a my si případ převezmeme.
Policisté z Alhambry mi řekli,
že jim na tísňovou linku 911 zavolal řidič Phila Spectora.
Když dorazili, viděli Phila Spectora
v okně nahoře, jak chodí sem a tam.
Chtěli upoutat jeho pozornost, aby sešel dolů.
Ale neposlouchal je a nevyšel ven.
Vešli do domu, kde se střetli s Philem Spectorem.
Nespolupracoval.
Viděli na židli zhroucenou ženu, zjevně mrtvou.
Phil nadával, že nic otřesnějšího ještě neviděl.
Jeden z policistů to celé nahrál.
To je naprostý nesmysl.
Nemám tušení, co s tou ženskou tady je.
Ale byla u ochranky v House of Blues.
Nevím, co měla za problém,
ale rozhodně neměla právo přijet ke mně do zámku
a prostřelit si hlavu.
Co to s vámi sakra je?
Použili taser.
Dokonce ho možná srazili balistickým štítem.
Policisté z Alhambry provedli velmi předběžné vyšetřování.
Na jeho základě pana Phila Spectora předběžně zadrželi.
Mám dost zkušeností na to, abych věděl, že lidé přijímají smrt mnoha způsoby.
Musíte vzít v úvahu všechno. Dívat se na věc nezaujatě.
A podle toho, co říkal Spector, to mohla být sebevražda.
Zadní dveře byly otevřené. Vstoupil jsem a uviděl mladou ženu.
Byla rozvalená na židli v hale.
U nohy jí ležela pistole ráže .38.
Bylo vidět, že má střelnou ránu v ústech.
Nevěděli jsme, kdo to je. Jestli spolu měli vztah.
Možná se něco zvrtlo.
Je to zločin? Je to sebevražda? Mohla by to být hrozná nehoda?
Tři možné směry vyšetřování.
Ke všem vyšetřováním smrti přistupujeme na první pohled,
jako by šlo o vraždu.
Mordparta šetří každou sebevraždu,
která se stane v jurisdikci šerifa okresu LA.
Ke každému náhodnému úmrtí, s výjimkou dopravní nehody,
posíláme mordpartu.
Začal jsem si prohlížet zařízení v domě pana Spectora
a pochopil jsem, jak důležitý člověk ve svém oboru to je.
Producent Phil Spector svou slávou
občas zastínil umělce, s nimiž pracoval.
Byly tam fotky Tiny Turner. Fotky Righteous Brothers.
Viděl jsem tam Beatles, nominace na Grammy
a všechna ocenění, která za ta léta získal.
Hlavní vyšetřovatel,
pokud se práce daří, získá slávu a uznání.
Ale když se nevede, odpovědnost padá na jeho hlavu.
Mark Lillienfeld,
jeden z našich nejzkušenějších detektivů,
ohledal místo činu,
protože jsme věděli, že to bude zásadní část
celého vyšetřování.
Velké případy vždycky dělá Mark Lillienfeld.
Sledované případy můžou policisty stresovat, ale mně jsou jedno.
Každé vraždě věnujeme stejné úsilí, zdroje a píli.
Dům byl v hrozném stavu.
Byl špatně osvětlený.
Byl zaneřáděný.
A byly tam myši, krysy a švábi.
K tak hrozně bohatému člověku to vůbec nesedělo.
Člověk by si myslel, že bude žít extravagantně.
V tom domě bylo doslova všechno.
Multimilionář, který hromadí krámy.
Musel jsem dávat velký pozor, aby mi nic neuniklo.
Ale taky si říkáte,
že Spector možná v téhle místnosti šest let nebyl.
Bylo to nejzvláštnější vyšetřování na místě činu,
jaké jsem zažil,
a popravdě, už bych to zažít nechtěl.
Bylo to opravdu hrozné,
protože to bylo tak zamotané.
Věděli jsme, že tam máme pozůstatky zesnulé.
Měli jsme stopy krve, viditelné střelné poranění.
Byla střelena do úst.
Mezi jejími pozůstatky byly rozesety zuby a úlomky zubů.
Byly na koberci, na schodišti na protější straně místnosti.
Vše jsme posbírali, vyfotili, zakreslili, uložili pro rozbor DNA.
Člověk musí potlačit odpor a pocitovou stránku věci.
Musíte se ptát, co vám ty věci říkají.
Náš úkol je mluvit za mrtvé,
a oni nám fyzickými důkazy nechávají stopy.
Všichni jsme věděli, že když stojíte nad mrtvým člověkem,
je to obrovská zodpovědnost a musíte to brát vážně.
Musíte zaujmout takový duchovní postoj.
Dívám se na mrtvé tělo bez zachvění.
Je to jen schránka, duch toho člověka už je pryč.
Zkušenosti s přítomností smrti se sčítají. Ta práce si může vybrat svou daň.
Teď se musíte soustředit na řešení.
Při ohledání místa činu jsme postupovali pomalu a metodicky.
Když je na místě činu hodně důkazů, obvykle se tam zdržíte
tak sedm, osm hodin.
Tady nám to trvalo více než den.
Na zemi ležel nabitý revolver ráže .38
vyrobený firmou Colt
a ve válci zbraně byl jeden vystřelený náboj.
Na podlaze navíc ležela oliva z otočného zámku zadních dveří domu.
Většina lidí má v zámku střelku, která zapadne do zárubně
pro vyšší zabezpečení.
Abyste střelku otevřeli, musíte napřed otočit olivou,
jenže ta nebyla na zámku na dveřích, ale ležela na podlaze.
To bylo velmi neobvyklé. „Jak se to stalo?“
Některým by přišlo, že jí zbraň k noze někdo položil.
Potíž je, že nikdy nedokážete znovu předvést, kam zbraň dopadne.
Zbraň upadne...
a nějak se převrátí.
V zásuvce sekretáře bylo kožené pouzdro na pistoli
a bylo jasné, že do toho pouzdra
patří ten dvoupalcový revolver Colt z modré oceli ráže .38.
Takže ta zbraň pocházela z toho pouzdra.
Bylo asi pět odpoledne, téměř o 12 hodin později.
Úřad koronera konečně potvrdil
totožnost oběti.
Byla to Lana Clarksonová.
V tu chvíli se nám podařilo získat informace o její matce.
Jeli jsme za Donnou.
Volala mi Lanina sestra Fawn.
Řekla: „Laně se možná něco stalo.
Nevím. Něco tu nehraje.“ A já: „Cože? Co se stalo?“
Fawn někdo volal, ale moc toho nevěděla.
Řekla, že to může souviset se zprávami v televizi
o možné vraždě v Alhambře.
Lana mi měla zavolat, ale neozvala se.
Myslela jsem, že byla na večírku
a policie ji zadržela s jinými lidmi kvůli vyšetřování.
Nakonec jsem zavolala na úřad šerifa.
Když jsme jeli za Donnou,
spojili ji po telefonu s mým parťákem Paulem.
Myslela jsem, že mi zavolá zpátky. Ale chtěl se se mnou setkat.
Zaskočilo mě to, proč mě chce vidět?
A...
Promiňte.
Řekl mi Laninu adresu u kanálu.
Jestli prý se můžeme sejít tam.
To už jsem se bála.
Co se děje? To nebylo dobré znamení.
Zaparkovala jsem v garáži a snažila se udržet klid,
nebýt moc rozrušená, dokud se něco nedozvím.
Tak jsem uklízela auto
a vytáhla jsem z něj boty.
Držela jsem ty boty a říkala si:
„To nemůže být Lana. Tady má boty.“
Promiňte.
A pak najednou přijeli detektivové.
Přijeli i její sestra a bratr.
Mlčky jsme obešli dům
a vstoupili dovnitř
a detektiv Fornier se díval na podlahu a řekl, že je to Lana.
Promiňte.
Je jedno, jestli je dítě malé, nebo dospělé.
Není nic horšího a nepřirozenějšího,
než když dítě umře dřív než vy.
Je to strašně těžké.
Oznamovat smrt milovaného člověka...
To je na práci policajta to naprosto nejhorší,
a že těch špatných věcí je dost.
Musíte co nejrychleji zjistit
všechno důležité, protože to má vliv na shromažďování důkazů.
Já, můj parťák a dalších osm detektivů jsme ohledávali místo činu.
Čím víc toho o oběti víte, tím spíš pochopíte, jak zemřela.
Ti lidé musí zpracovat tu hroznou zprávu,
a já se jich do toho musím vyptávat:
„Byla v domě Phila Spectora. Víte, kdo je Phil Spector?
Věděla ona, kdo je Phil Spector? Víte, proč by tam byla?“
Donna odpověděla: „Ne, toho muže neznala.“
V zábavním průmyslu se všichni po práci chodí bavit.
To mě nepřekvapuje. Lana se stýkala s různými lidmi.
Měla toho hodně. Lana byla pracující herečka.
Musím stihnout autobus.
Víš kam?
Jo, tam, kam pojede.
Lana v 80. letech hodně hrála v televizi.
Hrála ve filmech Královna barbarů.
Zlomila si obě zápěstí, což pro ni byla velká komplikace.
Nešťastnou náhodou upadla.
Ve snaze pád ustát si zlomila obě zápěstí.
Museli jí je operovat.
Trvalo celý rok, než se z toho zotavila.
Nezůstali jsme dlouho.
Aby mohli truchlit v soukromí.
Hned po tom incidentu byl Phil Spector zatčen
a řekl policistům z Alhambry, že chce právníka.
Jakmile ta slova vyřkl,
policie na něj sama nemohla a on ihned složil milionovou kauci.
Postoj státního zástupce byl, že se žaloba hned nepodá.
Že se počká, až se všechno vyšetří.
Během úvodního hlášení policisté z Alhambry řekli,
že mají jednoho svědka, řidiče.
To on volal na tísňovou linku 911, Adriano De Souza.
Museli jsme za tím řidičem.
- Detektiv Fornier. - Detektiv Tomlin.
A toto je...
Adriano De Souza.
Když jsme mluvili s De Souzou,
řekl, že v minulosti Phila vezl desetkrát až patnáctkrát.
Adriano řekl, že Phil Spector vyšel přesně v sedm, jako obvykle.
Pak jel na večeři a drink do West Hollywoodu.
Asi v 1:15 až v 1:20 ráno
se nechal zavézt do House of Blues.
Tam o něco později zavírali.
Chvíli po druhé hodině ráno Lana pomáhala opilému Philu Spectorovi.
Podle řidiče byl opilý.
Lana ho posadila na zadní sedadlo.
Nastoupila a odjeli k Philu Spectorovi domů.
Adriano řekl, že zaparkoval za domem.
Pustil si hudbu a podřimoval.
Asi v pět ráno Adriano uslyšel hlasité prásknutí.
To ho vylekalo a vystoupil z auta.
Najednou se otevřely zadní dveře.
Uviděl Phila Spectora v bílém saku.
Viděl jsem jeho tvář.
A když jsem ho uviděl, měl před sebou zbraň.
Adriano viděl, že má na ruce krev.
Udělal jsem tenhle pohyb a uviděl jsem nohy.
- Viděl jsem tu ženu na židli... - Aha.
...po celém obličeji měla krev.
Spector Adrianovi řekl...
Řekl mi: „Myslím, že jsem někoho zabil.“
Adriano cítil, že je v ohrožení života, a dal se na útěk.
Zavolal Philově manažerce. Hovor spadl do schránky.
Michelle.
Michelle, musíte hned přijet k panu Phillipovi.
Myslím, že zabil nějakou ženu.
Hned zavolám policii.
Adriano řekl, že Phil někoho zabil.
Zavěsil, vytočil tísňovou linku 911
a řekl dispečerovi to samé.
V okrese Los Angeles
to může trvat i týden a půl, než se provede pitva.
Máme ke všem přistupovat stejně, ale realita občas bývá jiná.
Dostalo se to až k šerifovi. Chtěli vědět, co se děje.
Tato pitva byla provedena druhý den, což bylo nevídané.
Hlavní zjištění z pitvy bylo,
že měla jedno střelné zranění v ústech.
Podle pozice pistole a místa výstřelu
Lana zemřela okamžitě.
Kulka vyletěla v úhlu směrem dolů.
Kdybyste chtěli spáchat sebevraždu, namíříte zbraň dolů?
Spíš byste ji položili rovně, možná dokonce směrem nahoru.
Způsob smrti je právní rozhodnutí, které je ponecháno na lékaři.
Má jen pět možností.
Vražda, sebevražda, nehoda, přirozená, neznámá.
O tom rozhoduje koroner. Ani soudce, ani porota.
Je to koroner, soudní lékař učiní zákonné rozhodnutí.
Dr. Pena vyvození závěru velmi pečlivě zvažoval.
Zčásti je to zkušenost, zčásti selský rozum,
zčásti věda.
V tomto případě dr. Pena odložil zjištění
a chtěl počkat, až bude mít všechny zprávy,
než definitivně rozhodne.
Já jsem se spíš přikláněl k názoru, že je to vražda nebo nehoda.
Pořád zbývalo určit, jestli to mohla být sebevražda.
Byla v depresi?
Byla ve finanční tísni?
Mluvili jsme s jejím domácím. Prý byla vzorná nájemnice.
Tím odpadla možnost, že byla v tísni a neměla na živobytí.
Mluvili jsme s každým, kdo s ní měl nějaký vztah,
ať pracovní nebo osobní.
Každý má chvíle, kdy je na dně.
Ale ona se vždycky vzchopila a dostala se z toho,
a kdyby něco potřebovala, mohla mi zavolat.
Nikdo neřekl, že si kdy chtěla ublížit. Nikdo neřekl, že mluvila o sebevraždě.
Byla pozitivní člověk, který si nikdy nechtěl ublížit.
V dokonalém světě by se Lana vrátila k herectví,
ale protože z branže na rok vypadla
a nebyla v povědomí všech vedoucích castingu,
musela vymyslet, jak se uživit,
a dostala příležitost v House of Blues.
Clarksonová byla hosteska v House of Blues.
Byla nadšená, že bude pracovat.
Byla nadšená, že se zahojila a je zdravá.
Dělat hostesku ve Foundation Room bylo privilegium.
Foundation Room v House of Blues bylo velmi prestižní místo.
Scházel se tam Hollywood.
Jako Lanin host jsem tam jednou potkala George Clooneyho.
Kdo v Hollywoodu něco znamenal, chodil do Foundation Room.
Šli jsme tam s Paulem.
Mluvili jsme s manažerem, šéfem ochranky
a pak se servírkou, která obsluhovala Spectora.
Přišel Spector
a Lana tam ten večer dělala hostesku.
Řekl: „Ty mě neznáš? Já jsem Phil Spector.“
Nevěděla, kdo to je, a řekla: „Slečno Spectorová, tam nemůžete.“
Považovala ho za ženu.
To se mu moc nelíbilo.
Přiběhl k ní šéf ochranky a řekl, že tahle ne.
Vzal si ji stranou a řekl, že je to vzácný host.
Tak ho Lana doprovodila ke zvláštnímu stolu
a moc se omlouvala.
V časných ranních hodinách se zavíralo
a je viděli odcházet spolu.
Zeptali jsme se, jestli mají videozáznam.
Prohlédli jsme si ho.
Zdálo se, že Lana pomáhala Spectorovi do auta.
Podle Adriana byl Spector opilý.
Opakovaně ji zval, ať s ním jede na zámek, že ho musí vidět.
A ona souhlasila.
A tak ta cesta začala.
Je děsivé se na to dívat
a vědět, že ta mladá žena za dvě hodiny přijde o život.
Při výsleších jsme slýchali narážky typu:
hezká žena, muži jsou prasata.
V Hollywoodu se někdy role získávají přes postel.
Jak reagovala, když někdo udělal nevhodnou poznámku
nebo jí udělal něco nevhodného?
Lana uměla odmítnout pozornost, a to velmi jemně.
Lidé snadno dělají ukvapené závěry,
když jde žena uprostřed noci k muži domů.
Ale já jsem Lanu znala
a přesně jsem věděla, proč šla k němu domů.
Nešla tam, protože o něj měla romantický zájem.
Neměla by strach
jít na skleničku s Philem Spectorem.
Měřil 168 centimetrů a ona 183. Postarala by se o sebe.
Naprosto chápu,
čím by Lanu zaujal někdo jako Phil Spector.
Tohle je Hollywood.
Není nad to, mít dobré konexe.
Jsem jediný, kdo znal Phila Spectora i Lanu Clarksonovou.
Jaký neobvyklý, pochybný rozdíl.
Phila Spectora jsem poznal kolem roku 1966
a viděl jsem ho při práci.
Když mi bylo 15, Gold Star Studios bylo hrozně slavné.
Vplížil jsem se tam a sedl si na gauč. Jeden zvukař mě pozval do studia.
Tak jsem viděl Phila Spectora při nahrávání.
Phil Spector měl hudební stěnu.
To je technika, kdy hrají čtyři kytaristi najednou
a tři klavíry, ale nikdo nic takového nedělal.
Dva bubeníci, to je šílené.
Takového člověka jsem nepoznal,
jaký byl při nahrávání, jak se choval.
Svým způsobem byl jako malý diktátor,
ale věděl, co chce, a dostal to.
Lana byla má blízká kamarádka,
ale nikdy jsme se nebavili o Philu Spectorovi.
Naposledy jsem ho viděl v roce 1978.
Lanu jsem poznal roku 1984, než jsem přesídlil do New Yorku.
Lana neměla tušení o Philově pověsti.
Phil Spector měl nebezpečnou povahu,
byl nestálý a nepředvídatelný.
Kdybych tenkrát byl v House of Blues,
nikdy by se to nestalo.
Nikdy bych ji s Philem nenechal odjet, ale...
Všichni si moc dobře uvědomovali,
že to bude velmi sledovaný případ.
A že budeme potřebovat co nejvíc informací.
Naše laboratoř získala výsledky DNA stěrů,
které jsme odebrali při vyšetřování na místě činu.
V hlavní ložnici
jsme našli bílé sako, které měl pan Spector na sobě
ten večer v House of Blues.
Rukáv saka byl potřísněný krví.
V koupelně pro hosty byla bavlněná plena.
Něco jsem se naučil.
Když mají lidé zbraně, balí je do plen.
Na té pleně byla krev a byla vlhká.
Zjistili jsme, že krev Lany Clarksonové byla na té pleně a v koupelně,
že její krev byla na saku Phila Spectora.
Když střela zasáhla slečnu Clarksonovou a vystříkla krev,
dostala se na zbraň pana Spectora, dostala se na jeho rukáv a na ruku.
A při zkoumání pleny a zbraně
dr. Lynne Heroldová dospěla k závěru,
že plena byla použita k utření zbraně.
Tak se vlhkost
a stopy krve přenesly ze zbraně na plenu.
Krvavé skvrny jsou nepřímým důkazem zločinu.
Jak zbraň vystřelila? Kde byla zbraň při výstřelu?
Jaký účinek měl výstřel?
Bylo to těžké, protože jsme tu měli
krvavé skvrny jako důkaz na tmavě červeném koberci.
Po těchto zjištěních jsme mohli vyloučit sebevraždu.
Byla to podle nás vražda?
Existovala možnost, že to byla nehoda? Jo.
Jenomže on o nehodě nemluvil.
Nemám tušení, co s tou ženskou tady je.
Prostřelí si hlavu v mým baráku.
Úřad koronera konečně potvrdil, že je to vražda.
Koroner rozhodl, že Lana Clarksonová byla zavražděna,
ale prokuratura okresu LA odmítla vznést obvinění z vraždy.
Oznámil to úřad koronera v Los Angeles.
Tvrdí, že šlo o vraždu, a ukazují na Phila Spectora.
Kdy se vyjádří státní zástupce?
Spector je slavný.
A tato prokuratura se bojí, protože prohráli mnoho významných případů.
Když se objevil Spectorův případ, věděl jsem, kdo je Phil Spector.
„Kdo ztratil ten láskyplný cit.“
Moje vnučka miluje tu hudbu z Top Gunu.
Byla tu jistá... Nechci říkat paranoia.
Ale úřad si výrazně poškodil reputaci v kauze O. J. Simpsona.
Na Simpsonovu obžalobu jsme potřebovali víc času.
Ale média na nás tlačila, a tak jsme museli žalobu podat dřív.
Co se stalo v Simpsonově případu? Nebyli jsme připravení.
Chceme jistotu, že spravedlnost zvítězí a oni dostanou trest.
Soustředíte se na to,
jak posílit důkazy, že je to vražda,
bez důvodných pochybností?
A co by mohlo stát v cestě jeho odsouzení?
Všichni chtěli pozornost médií.
Je to smutné, ale taková je povaha našich médií.
Zaměřují se na případy, které budí velký rozruch a zájem.
Phil Spector rád mluvil. Rozdával rozhovory nalevo napravo.
V rozhovoru pro časopis tvrdil, že Clarksonová „políbila zbraň“.
Vymýšlel si informace a vystupoval vůči Laně nepřátelsky,
neustále ji osočoval.
PR tým kolem Phila Spectora Lanu vykreslil jako zlatokopku.
Lidé ji shazovali, že hraje v béčkových filmech,
ale nesla to hrdě.
Věděla, že je velká královna barbarů, a byla na to pyšná.
Rodina žádala, aby nikdo z nás,
nikdo z jejích nebližších, s nikým nemluvil.
Lidé něco řeknou, překroutí to,
pak to vyjde v časopise nebo novinách.
Řekla jsem, že bude lepší nemluvit.
A tak jsme se drželi zpátky
a tiše zuřili z informací, které chrlil
Phil Spector a jeho tým.
Byla to hrůza.
Ukázal tím, o co mu jde.
Neubráníte se myšlence,
že se snaží něco skrývat a že tu vraždu spáchal.
Bezpochyby to byl mediálně nejsledovanější případ.
I moji blízcí se bavili jen o něm.
„Ty na tom případu děláš?“ Každý měl svou teorii.
Nesmí vás to rozhodit.
A proto dělám jednu věc,
a sice že málokdy mluvím o své práci.
Nejsem výjimečný.
Tohle povolání jsem si vybral a baví mě.
Svou roli na případu jsem zlehčoval.
Říkal jsem: „Jo, dělám na tom. Jo, bude to v televizi.“
Mým dětem tehdy bylo 13 a 11.
Moje děti věděly, co se děje,
ale asi mě pochopily a nikdy...
Směju se tomu, ale neohromil jsem je.
Slyšel jsem, tedy četl, že Spector
je podle novin z 90 % okouzlující, z 10 % průšvih.
Jo.
Máte s těmi 10 % zkušenosti?
Já osobně ne, ale říká se kolem toho hodně věcí.
Proč jsme byli přesvědčení, že je to vražda?
Zaměřili jsme se na život Phila Spectora.
Zjistili jsme, že nejméně jednou byl zatčen se zbraní.
Měl zbraně. Vlastnil zbraně.
Od ostatních jsem zjistil, že bylo mnoho případů,
kdy se oháněl zbraní.
Vynořilo se mnoho historek, že mával pistolí
při natáčení písničky skupiny Ramones.
Naštval se na Johna Lennona a vystřelil do stropu.
Šli jsme po té stopě.
Phil Spector ohrožoval lidi zbraní, aby si dokázal, že má moc.
Kdo má skutečnou moc, zbraň nepotřebuje.
Byl to posera.
Nosil nabité zbraně, aby šikanoval lidi,
od Johna Lennona po Leonarda Cohena.
Nahrávání se blížilo ke konci.
Phil Spector řekl Leonardu Cohenovi, ať tam ještě něco nazpívá.
Leonard odpověděl, že už je unavený.
A že to dotočí zítra. A pak Phil vytáhl zbraň.
Namířil na Leonarda a řekl: „Nazpíváš to hned.“
Leonarda Cohena to neodradilo. Byl to první den.
Leonard mi to vyprávěl.
Pořád ho zajímalo,
jaké možnosti by mu práce s Philem mohla přinést,
ale věděl, že Phil má pistoli pořád u sebe.
Byl velmi mocný.
Lidé se mu zdráhali odporovat.
Hlavně ti v hudební branži.
Cítili, že má dost moci, aby jim zničil kariéru.
Mluvili jsme s mnoha lidmi, kteří nechtěli oficiálně vypovídat,
ale mluvili o tom, jak zadržoval lidi ve svém domě.
Byli to muži i ženy.
Bavili jste se s Philem a chtěli jít domů,
a on řekl: „Počkej tady,“
a nechal vás stát v hale.
A pak zmizel na celé hodiny,
dokud se nerozhodl, že vám dovolí odejít.
A jak je držel...
Pamatujete na tu olivu otočného zámku na podlaze?
Sundal ji ze zámku a tím je uvěznil.
Byla to pro něj další možnost ovládat druhé.
A to ho odlišovalo.
Byl posedlý touhou ovládat.
Slečnu Clarksonovou v podstatě uvěznil.
Nemohla odejít z vlastní vůle, protože nemohla otevřít dveře,
protože pan Spector sundal olivku,
ten otočný mechanismus ze zámku na dveřích.
Slyšeli jsme zvěsti, ale na zvěsti se v soudní síni nehraje.
Museli jsme mít jasné důkazy.
Rich Tomlin a jeho tým prověřili každou stopu
a proměnili tyto zvěsti ve fakta.
Našli jsme mnoho skutečných svědků.
VÝPOVĚDI SVĚDKŮ
Někdy to byl vztah na jedno rande,
někdy to byly ženy, které znal roky,
ale všechny ty ženy měly společného to,
že byly drženy jako rukojmí,
když je pan Spector zbavil svobody.
Ženy vypovídaly, že byl velmi okouzlující,
ohleduplný k jejich potřebám, velmi přitažlivý,
skvěle se s ním povídalo, ale pak se najednou změnil.
Phil Spector měl ve zvyku
vodit si ženy domů, tam po nich vyžadovat sexuální služby,
a když mu nevyhověly nebo ho neuspokojily, vytáhl zbraň.
To je modus operandi, což znamená,
že to dělal tímto způsobem,
a důležité je to proto,
že kdyby nikdo nevypověděl, že už se to někdy stalo,
byla by to velká výhoda pro obhajobu.
Zesměšnili by to jako absurdní nápad.
Ty ženy byly ochotné dosvědčit, že se bály o život,
že si myslely, že je zabije.
Je to zásadní důkaz,
který jasně svědčí o záměru pachatele.
Rozhodně to nebyla sebevražda, ale ani nehoda.
Měl agresivní sklony, a dřív nebo později to tak muselo dopadnout.
Když vycházíte z rozhovorů s lidmi, kteří to zažili,
podle mě nechtěl, aby odešla.
Nechal ji v té hale hodinu nebo i déle.
Podřimovala a z důvodu, který už se nikdy nedozvíme,
on popadl tu zbraň a vrazil jí ji do pusy,
ona zpanikařila a on ji zabil.
Phil Spector si uvědomil, co udělal, a měl spoustu času,
aby se pokusil zinscenovat místo činu.
Byli jsme v neustálém kontaktu s prokuraturou.
Byla to společná práce.
V listopadu 2003
padlo rozhodnutí a Phil Spector byl obviněn z vraždy.
20. LISTOPADU 2003 9 MĚSÍCŮ PO SMRTI LANY CLARKSONOVÉ
Po zahájení procesu měl po boku Simpsonova advokáta Roberta Shapira.
Teď už má třetí skupinu významných právníků.
Phil Spector nechtěl strávit ani jediný den ve vězení.
Pokaždé, když se objevil nový obhájce, došlo k odročení
a soudce jim musel dát čas seznámit se s případem.
Phil Spector byl propuštěn na kauci, takže na svobodě.
Oženil se.
Dokud mohl případ natahovat, byl svobodný.
Pane Spectore?
25. DUBNA 2007 4 ROKY PO SMRTI LANY CLARKSONOVÉ
Byla tam taková cirkusová atmosféra.
Phil Spector nosil k soudu různé paruky.
Měl obrovské bodyguardy.
Obhajoba v tomto případu se místy chovala přímo nehorázně.
Jeden z obhájců byl naprosto neetický zmetek,
advokát newyorské mafie.
Zastavil mě na chodbě a pak šel za mnou na záchod.
Že prý se nemůže dočkat, až vystoupím. Že se mnou zamete.
Jako fakt? Jsem malé postavy.
Myslíš, že si mě nikdo nepodal? Jsi slepý?
Podívej se na mě. Postavil jsem si na tom kariéru.
Možná nejsem nejlepší svědek, ale můžu říct pravdu, což je snadné.
Možná jsem budil dojem, že se dám lehce zastrašit.
Rád bych si myslel, že ne.
V tomto procesu šlo o spravedlnost pro Lanu Clarksonovou a její rodinu.
Tento proces měl ale i podtext.
Prokuratura v LA už 40 let nevyhrála žádný významný případ,
i když existovaly významné důkazy,
že se celebrity dopustily trestné činnosti.
Když jsem tam byl první rok,
konal se proces s O. J. Simpsonem.
Byl jsem mladý, zbrusu nový státní zástupce.
Z toho procesu jsem si vzal obrovské ponaučení.
Porotci se na celebrity dívají jinak.
Do jisté míry se s nimi ztotožňují.
Vznikne určitá míra sympatií
a porotci jsou pod velkým tlakem.
Vědí, že je přátelé budou kritizovat,
pokud nějakou celebritu shledají vinnou.
Nechtěli jsme soudit producenta Phila Spectora,
ale člověka Phila Spectora.
Fakt, že byl významný hudební producent,
který produkoval nepopiratelně fantastickou hudbu, fenomenální hudbu,
a změnil směr hudby a rokenrolu, jak je známe...
Na tom nezáleželo.
Záleželo na tom, co se v tom domě ten den stalo.
Moje strategie byla odhalit skutečného Phila Spectora.
Hotovo, tečka.
Měli jsme skoro 20 incidentů, které jsme chtěli použít.
Soudce nám dovolil pět, což bylo v pořádku.
Na spánek mi mířila zbraň.
Vzal revolver a praštil mě ze strany do hlavy.
- „Zkusíš odejít, zabiju tě.“ - „Běž, a ustřelím ti hlavu.“
Přišlo to zničehonic.
Měl na sobě kostkovanou bundu.
Vypadal jako Elmer Fudd.
Ta zbraň byla větší než on.
Šli jsme po schodech do jeho ložnice. Nemusel to dělat.
Mohl se chovat romanticky, ale udělal to se zbraní v ruce.
Chtěl mě znásilnit.
Dej si velký pozor, co mi řekneš.
Protože nic, co mi řekneš, nestojí za tvůj život.
HLASOVÁ ZPRÁVA OBĚTI
Sbohem, Dorothy.
Bylo těžké to poslouchat.
Ženy obnažovaly své duše,
a já jim děkuji, že to dokázaly,
protože nebylo snadné postavit se před všechny kamery Court TV
a všechny ty lidi a vyprávět o svých útrapách.
Média řekla, že chtějí točit vše do posledního úderu kladívka.
Věděli jsme, že případ O. J. Simpsona byl katastrofa.
Lidé se začnou chovat jinak. Stane se z toho monstrproces.
Místo důkazů předvádíte představení.
Takže jsme se snažili
vysvětlit svědkům, alespoň těm na naší straně,
že mají prostě jen říct pravdu.
Všechno ostatní je rozptýlení, které musí ignorovat.
Mám trému, když mluvím veřejně.
Nerad svědčím. Je pro mě těžké mluvit i s vámi.
Věděl jsem, že pan Spector je bohatý.
Měl velmi drahé, velmi zdatné, velmi agresivní advokáty.
Byl jsem proti nim v nevýhodě.
Když svědčím, řídím se několika prostými pravidly.
Poslechni si otázku, odpověz na otázku, drž hubu.
Tak jsem svědčil. Stejně jsem měl trému.
Mark Lillienfeld, starý dobrák, byl na lavici svědků.
Při přímém výslechu
ho požádali, aby popsal něco ohledně Lany.
A jemu místo „její ruka“ vyklouzlo z pusy „její tlapa“.
Jen jsem to řekl, došlo mi, že jsem místo ruka řekl tlapa, jako psí.
Měl jsem trému a taky jsem moula.
Viděl jsem, jak se na mě její matka podívala.
Tvářila se šokovaně a nevěřícně.
„Nazval jsi ruku mé zesnulé dcery tlapou.“
Seděl jsem tam a krčil se.
Jo. Neměl nejlepší chvilku.
Rychle se opravil.
Mark z toho byl zdrcený.
To je poprvé, co můžu upřímně říct...
Musel jsem ho uklidňovat. Cítil se hrozně.
Je to milovník psů, celý život má psy.
Dostal jsem přezdívku po psovi. Zdá se mi o psech.
Ujíždím na psech.
Matka Lany Clarksonové, jediná, na které mi záleželo...
Omluvil jsem se.
Pamatuju si, jak za mnou přišel a jak byl milý.
Byla jsem vděčná.
Řekl jsem jí,
že je pro mě čest vyšetřovat vraždu,
jejíž oběť měla tak vynikající charakter.
Byla radost poznat, jak žila
a jak se dotkla životů jiných lidí.
Samotný proces trval dlouho, několik měsíců.
Bylo hodně svědků.
Obhajoba přivedla spoustu expertů z celých Spojených států.
Utratily se statisíce dolarů.
Byli to světově uznávaní odborníci
a byli živým důkazem, že když dost zaplatíte,
prohlásí se za kačera Donalda a budou tvrdit, že je nebe hnědé.
FORENZNÍ PATOLOG
Když se budete držet objektivních vědeckých důkazů,
je to sebevražda.
Nežalovali jsme jen případ.
Bránili jsme pravdu.
Obhajoba mohla vysvětlit,
jak Laně mohla zbraň vystřelit v ústech, jedině tvrzením, že si to udělala sama.
Věděli jsme, že obhájci zaútočí na Lanu. Museli.
Museli vykreslit osobu, která byla v hluboké depresi,
jednou nohou v hrobě a druhou na slupce od banánu,
která neměla pro co žít.
Pustili tam video.
Žádnému muži nebudu dělat otrokyni ani děvku.
Tehdejší žena Phila Spectora seděla za týmem obhajoby
a začala se Laně nahlas chichotat a vysmívat.
Vy důstojníci jste vynalézaví.
Ne s Lanou, ale Laně.
Obhajoba to udělala schválně, aby ji zesměšnila
a naznačila, že byla méněcenná,
špatná herečka, která neměla pro co žít,
neměla ambice ani příležitosti.
Věděl jsem, že to Donnu a rodinu ranilo.
Když vám zavraždí dobrou kamarádku
a kydají na ni špínu
a vy posloucháte, co se děje u soudu,
kde o ní vykládají výmysly,
tak to moc bolí, protože víte, že to není pravda.
Byl jsem naštvaný,
protože jsem cítil, že ji nedokážu chránit
a že nemůžu ochránit její pověst tak, jak si zaslouží.
ZÁŘÍ 2007 PĚT MĚSÍCŮ PO ZAČÁTKU ŘÍZENÍ
V Kalifornii obhájci Phila Spectora odložili svůj případ.
Poznáte 12 lidí, které jste nikdy neviděli a oni se neznají...
Je těžké lidi přimět ke shodě i jen na barvě nebe.
Takže nikdy nic nepovažuji za hotovou věc.
Ale věděl jsem, že máme správné důkazy. A správný plán pro soudní řízení.
Věděl jsem, že svědci, všechny ženy, které svědčily,
Adriano De Souza,
každý udělal, co udělat měl,
a tak jsem si myslel, že by to nemělo být tak těžké.
Porotci mají všechny potřebné nástroje.
POROTA
To bylo první den.
Druhý den mým sebevědomím trochu otřásl
a třetí den také.
Zpočátku to pár dní trvá,
protože musí projít všechny důkazy.
Ale pak...
Den pátý, sedmý, osmý, devátý.
To už ze mě byla troska.
Přemýšlel jsem, co jsem udělal špatně, proč to trvá tak dlouho.
Když dal předseda poroty poprvé hlasovat,
bylo to skličující.
Byli jsme rozdělení.
Čtyři pro vinu, pět pro nevinu, čtyři nerozhodnutí.
Jako by se při rozhodování odehrával druhý soud.
Někteří z nás v porotě museli vysvětlovat případ
porotcům, kteří to buď nepochopili,
nebo uvěřili dezinformacím,
které slyšeli od expertů obhajoby.
Když se lež omílá dokola různými způsoby a často,
stane se skutečností.
Byla to moje nejdelší a nejbolestivější zkušenost v životě.
Všichni jsme se měli rozhodovat na základě předložených důkazů.
Byl to pro nás všechny klíčový moment.
Věděl jsem, jak je to vážné. Poctivě jsem se rozhodoval o rozsudku.
Ke konci to bylo tak sporné, že už jsme z toho chtěli pryč.
Rozhodovali jsme se 14 dní. Trvalo to moc dlouho.
Šel jsem a stiskl bzučák. Byl konec.
Tentokrát zjistím, že porota nemůže dospět k verdiktu
a vyhlásím řízení bez výsledku.
Myslel jsem, že to bude rychlé a jasné.
POROTCE Č. 9
A nebylo.
Urazila mě obhajoba a věci, s nimiž přišli.
A myslím, že jsem řekl dost.
Když kladívko dopadlo na podložku,
sevřel se mi žaludek
a pomyslel jsem si, že jsem selhal.
Všichni dělali, co měli,
a já měl pocit, že jen já jsem si vedl špatně,
že jsem to nedotáhl do konce.
Byla to těžká porážka v mé kariéře.
Šel jsem nahoru a začal si balit kufřík.
Čekal jsem, až se novináři trochu uklidní.
Jedna reportérka zůstala vzadu s mikrofonem a kamerou.
A když jsem šel k autu,
zeptala se:
„Pane Jacksone, budete ten případ žalovat znovu?“
Zastavil jsem se, podíval se na ni a řekl:
„Budu ho žalovat tolikrát, dokud nevymůžu spravedlnost,“ a šel jsem dál.
Nechtěli jsme přestat kvůli zaseknuté porotě.
V žádném případě.
Shromáždili jsme si myšlenky, dali případ zase dohromady
a po roce a půl jsme to zkusili znovu.
PŘIPRAVEN NA DALŠÍ PROCES
V prvním procesu z 12 porotců deset hlasovalo pro vinu.
Nakonec jsem došel k závěru, že jsme neudělali nic špatně.
Vybereme novou porotu a povedeme případ
podle stejného plánu i podruhé. To jsme udělali.
Nevěděla jsem, co od druhého soudu čekat.
Nebylo to takové divadlo,
ale oba soudy pro mě byly stejně emotivní.
Porota se radila.
Byl jsem na baseballovém zápase na synově střední škole.
Když ten případ začal, bylo mu 11.
Teď mu bylo 16.
Zvonil mi mobil.
„Dospěli k rozsudku.“
A já tam jen seděl.
Přemýšlel jsem o tom.
Vždycky budu mít jiné soudy, jiné verdikty.
Ale nebudu mít vždycky příležitost vidět svého syna hrát baseball.
Řekl jsem si, že se na to podívám až v televizi.
Z jedné strany seděl syn, z druhé dcera.
Ani jsme nedýchali.
Porota ve výše uvedené žalobě shledává obžalovaného Phillipa Spectora
vinným z vraždy Lany Clarksonové druhého stupně.
Když řekli, že je vinen, jako bych zase mohla dýchat.
Nemohla jsem tomu uvěřit. Konečně máme verdikt, který je pravdivý.
Rodina je ráda, že porota odmítla překrucování
a pomlouvání života Lany Clarksonové,
k němuž došlo v tomto i minulém procesu
a které trvá už šest let.
Bez ohledu na vaši slávu, bohatství nebo údajný status celebrity
stanete před soudem
a budete se zodpovídat za své činy.
Bylo to první odsouzení celebrity po 40 letech.
Pro všechny zúčastněné to samozřejmě byla velká věc.
Bylo hezké vědět,
že v Los Angeles můžete vést proces
s bohatou a velmi mocnou celebritou,
a přesto zažít zadostiučinění, že pravda vyjde najevo.
Pan Spector dostal 19 let až doživotí.
Nebyla to nápravná část zákona, ale trestající část zákona.
Seď v cele a přemýšlej o tom, co jsi provedl,
po zbytek svého mizerného života až do smrti,
dokud tě nevynesou v rakvi.
Dostává přesně to, co si zaslouží.
Odešel jsem ještě před prvním soudem.
Měl jsem PTSD.
Ta práce mě traumatizovala.
Danny odešel do důchodu moc brzy.
Myslím, že Mark mi jednou řekl:
„Každý má svůj počet těl.“
To číslo se u každého liší, ale jak se naplní, musíte skončit.
Tahle práce je úžasná, báječná,
skvělá pro mě a mou rodinu,
ale je to velmi vysilující práce.
Je emocionálně nebezpečná.
Mám přátele, kteří spáchali sebevraždu, jiné přátele, kteří se upili,
čemuž se neříká sebevražda, ale je to tak.
Každý rok je víc sebevražd policistů
než úmrtí při výkonu služby.
To je závažné.
Kdo chce vydržet tak dlouho jako Mark, musí být jako on, nepouštět si to k tělu.
V roce 1994 jsem byl mladý detektiv, nováček na oddělení vražd.
Dělal jsem to teprve dva roky.
S novým parťákem jsme převzali případ
vražd Mickeyho Thompsona a Trudy Thompsonové.
Byl to sledovaný případ.
Jako fanda do aut jsem věděl, že Mickey Thompson je legenda.
Jeho žena Trudy se také podílela na propagaci akcí.
Thompsona a jeho ženu Trudy zabili ze zálohy
na cestě k jejich domu v Bradbury.
Nejprve šli po ní.
Měli v plánu tátu mučit, a to se taky stalo.
Překlad titulků: Markéta Demlová