Cred că o să ai nevoie de o baie. Hai încoace! Te-ai murdărit tare de tot.
Da, mă văd peste câteva ore cu el.
E un drum lung, iar Charlie vrea să ajungă acasă și să despacheteze.
Abia aștept să-l văd! E incredibil că au trecut două luni.
Da, așa e.
Tu cum te simți?
Nu știu. Au fost două luni lungi.
Ai pus pe hârtie ce simți?
Nu sunt genul de om care să scrie.
Oricine poate să scrie, Nicholas! Te ajută să-ți înțelegi emoțiile.
Dacă n-aș scrie zilnic, aș lua-o razna.
Bine! Nu mai încerca să mă convingi!
Ai încercat măcar?
Bine. Dacă încerc, nu mă mai bați la cap?
Da! Promit.
Știi zicala: „După orice furtună, iese soarele?”
17 DECEMBRIE
Cred că o înțeleg acum.
FLUTURI ÎN STOMAC 4. REVENIRE
SEPTEMBRIE
În septembrie, Charlie a mers la doctor.
Da. Joi, la ora 9:45.
Da. E grozav. Mulțumesc!
A zis că nu-i place să meargă la doctor. Dar cui îi place la doctor?
Mai ales pentru așa ceva.
Cred că a fost bine. A fost trimis la Tulburări Alimentare.
Dar prima programare era abia în ianuarie.
Lucrurile s-au agravat rău după aia.
Tulburarea lui s-a agravat.
Vrei să nu mai încerci?
- Poți vorbi cu noi. - Da, ne facem griji.
Vreți să terminați? Nu trebuie să vă spun totul.
A devenit foarte furios.
Apoi, n-a mai vorbit despre asta.
Chiulea des de la școală.
SALUT! NICI AZI NU VII LA ȘCOALĂ? PUPICI
Cădea tot mai mult într-o spirală
și devenise insuportabil pentru el.
Îmi pare rău.
N-am vrut.
Știi că mi-a spus că se automutila?
Nu-i nimic.
Mă simt nasol mereu.
M-am purtat groaznic cu tine și cu toți ceilalți...
Urăsc să mă simt așa.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Am citit și pe internet.
Scria că trebuie să-i faci să se simtă iubiți, nu judecați.
Nu mi s-a părut suficient, dar cred că am încercat.
Am încercat să-i fiu alături.
Te iubesc.
- Ești grozav la jocul ăsta! - Ce?
- Nu! Tori! - E uimitor.
Tori!
I se mișcă părul. Nebunii...
Charlie! Nu poți face asta!
Darcy!
Doamne, e...
Știa că impulsurile n-aveau logică, dar nu știa cum să le oprească.
Nici eu.
- A fost un accident. - Știu.
Mă simt așa de prost!
Știu. Nu e vina ta.
Dar nu mă pot abține.
Crezi că...
ar trebui să le spui alor tăi?
Tata a spus că e decizia mea.
CLINICA NARCISEI
Crezi că te-ar ajuta?
Nu chiar.
Dar aș lipsi puțin de la școală, așa că...
Nu plânge!
Mă faci și pe mine să plâng.
Nu cred că mă pot abține.
A fost ciudat la școală fără Charlie.
N-avea telefon acolo. Nu l-am putut întreba cum se simte.
TRATAMENT ÎN SPITAL PENTRU SĂNĂTATE MINTALĂ
CUM E SĂ FII INTERNAT? POVESTEA MEA DE GROAZĂ LA PSIHIATRIE
Am încercat să fiu ocupat, cu mintea în altă parte sau ambele.
Nu-mi prea ieșea uneori.
Crezi că se simte bine? Da. Și eu.
Măcar nu așteaptă până-n ianuarie.
Cred că are și prieteni noi.
Da, așa cred.
Sai, cât de mult joci jocul ăsta?
Unde e Charlie? A ratat ultimele patru antrenamente.
E...
E bolnav acum.
Fir-ar! Se simte tare rău, dacă a lipsit atâta vreme.
Da, se simte destul de rău.
- Pe bune? - Ce se întâmplă cu el?
Nu pot...
- Nu prea pot vorbi despre asta. - Nu-i nimic.
Da. Îți suntem aproape.
- Încarcă fulgerul! - De ce ai sabie?
A venit!
Charlie a zis că le pot spune prietenilor adevărul.
Nu-i voia pe toți în vizită, dar ei tot l-au sprijinit cumva.
Ce cutie drăguță!
Am putea pune niște cosmetice în ea, măști de față.
- Da! - Și jocuri de societate?
Stați! Cărți de joc.
- Crezi că există și cărți de joc gay? - Nu știu.
Îi fac o listă cu cărți.
Dar filme? Are acces la un player Blu-ray?
- Da. Probabil. - Ce e un player Blu-ray?
Nu știi ce e un Blu-ray?
Ți-a spus Sahar că dă o petrecere uriașă de Halloween?
Da. Imogen îmi tot trimite idei de costume pentru cupluri.
- Atunci, vii? - Nu știu.
Ți-ar prinde bine o seară în oraș. Mie sigur.
Da, numai că... mi se pare ciudat.
Fără el?
Da.
Nicholas! Trebuia să fii Ken al meu!
E tot ce am găsit.
Dar am stabilit ceva!
Și pozele?
Mai vreți de băut?
Fac un clip pentru Charlie ca să știe cât îl iubim.
Spune-i ceva!
Nicholas Nelson, ce ai să-i transmiți iubitului tău, Charlie Spring?
Bună, Charlie!
Te iubesc.
Ați auzit în premieră, dragilor. Nick Nelson îl iubește pe Charlie Spring.
- Bine, e grozav. Mulțumesc! - Tao! Ce costum de iepuraș!
- E clar că sunt Frank din Donnie Darko! - Ce?
L-am văzut săptămâna trecută!
Ba nu!
Iar ai adormit?
- Iar ai adormit? Jur! - Poate că am adormit!
Toți se pupă între ei când sunt beți. Am voie să experimentez!
E ca atunci când mi-am făcut un iubit,
iar ea s-a supărat fără motiv.
Ai venit!
Nu.
Pot sta cu tine?
Da. Hai!
La început de noiembrie, Charlie m-a sunat din clinică.
La anul, te voi deghiza în Omul-Păianjen.
N-o să mă convingi să-mi placă Marvel.
Nici dacă eu aș fi Mary Jane?
Sărutul cu capul în jos?
Bine, m-ai putea convinge.
Am anorexie și TOC.
Da, nu există un mod mai puțin jenant de a spune asta.
Cred că are logică.
M-a surprins tulburarea obsesiv-compulsivă, dar...
Am reguli în minte despre mâncare,
iar, dacă nu le respect, simt că o să mor.
Scuze, trebuie să râd. Altfel, o să plâng.
Deși ai tulburare obsesiv-compulsivă și anorexie, să nu-ți ceri scuze!
Nu mă pot folosi de boala mintală?
Nu. Regula se aplică și bolnavilor mintal.
L-am vizitat cu familia lui de câteva ori, săptămânal.
M-aș fi dus și zilnic, dar...
avea nevoie de spațiu.
- Ce e? - Nimic.
Încă nu știu dacă Tori mă place.
- Bine ați revenit! - Bună!
Știam că nu se făcuse bine prin minune sau așa ceva.
Știu că nu e așa.
Știam că era riscant departe de casă.
Putea fi oribil. Pe unii, nu-i ajută deloc.
Vrei să mă săruți, te rog?
Poate că e doar speranța mea de mai bine.
Dar sincer să fiu?
Cred că a ajutat. Chiar cred.
SEPTEMBRIE
S-au întâmplat multe de când am scris aici.
Ultimele luni n-au fost grozave.
Ai făcut mișcare în exces?
Nu.
- Îți faci singur rău? - Nu.
Ai spune că te gândești la mâncare aproape tot timpul?
Da. Cred că așa e.
Aș spune că așa e, nu, Charlie?
Psihologul meu a zis să scriu în jurnal.
NICK BUNĂ! NICI AZI NU VII LA ȘCOALĂ?
Charlie, ți-am cerut de trei ori. Vino jos! Dă-te jos din pat!
Charlie, dă-te jos din pat!
Dar mi-e greu să mă deschid.
Nu plănuiam deloc să stau câteva luni în clinică.
Ar trebui să zic mersi, fiindcă ai mei și-au permis
și am ajuns să primesc ajutor.
Din ce am citit online,
unii ies și mai rău decât au intrat,
căci sunt tratați oribil.
Eu n-am fost tratat așa.
A existat Susan.
Orice are cameră de filmat, din păcate. E pentru binele tuturor.
Bine, dar cum o să vorbesc cu prietenii mei?
E un telefon fix în secție.
E mult mai drăguț decât online,
cu programele pe care le folosiți acum.
Trezirea, dle Primăvară! E o zi nouă și frumoasă!
Al meu e urât.
Nu putem fi toți artiști.
Acolo l-am cunoscut pe Geoff.
- Bună, Charlie! Sunt Geoff. - Bună!
O să fiu psihologul tău aici.
Ne așezăm ca să ne cunoaștem? Ca să stăm puțin de vorbă?
Bine.
N-am scăpat de teme, dar asta m-a făcut să mă simt mai bine,
știind că nu voi fi în urmă după ce ies.
- La ce înveți? - La chimie.
- Urăsc chimia! N-am înțeles-o niciodată. - La fel. N-are nicio logică.
Erau și alții drăguți.
Probabil, nu prieteni de-o viață, dar nu eram singur.
Știu că poți reuși, Charlie. Haide!
Într-un fel, nici nu voiam să mă fac bine.
Efortul de a mă schimba părea prea mare.
- Nu pot. - Știu că poți.
Credeam că pot controla alimentația,
dar era taman invers.
Îl puteam suna pe Nick când voiam,
dar încă mă simțeam oribil și nu voiam să-și facă griji.
Nici nu știu ce i-aș fi spus.
„Urăsc locul ăsta și plâng întruna”?
Nu prea înțeleg.
Pentru unii, tulburarea de alimentație are legătură cu fizicul.
Slăbire, numărul caloriilor.
Din perspectiva mea,
tulburările tale sunt legate de obsesii, de constrângeri.
Să mănânci ce trebuie, când trebuie și în circumstanțele potrivite.
Charlie, ți se pare corect?
Da.
Când acele obsesii devin deosebit de intense,
atrag dorința de automutilare?
Da.
Bine.
Să dezvoltăm asta!
Tratamentul pentru tulburări alimentare n-a fost prea distractiv.
Nick vrea să vorbească cu tine.
Da, eu...
Și eu vreau să vorbim.
E preferatul meu.
Prietenii tăi sunt enervanți, dar pe el îl plac.
Dacă te las să-ți suni iubitul, juri solemn
că nu-mi mai spui cât de uimitor și de minunat e,
ca să mă simt singură veșnic?
Nu știu dacă pot promite asta.
Am încercat să mă impun un pic.
Hai!
Scuze. Trebuie să râd. Altfel, o să plâng.
Deși ai tulburare obsesiv-compulsivă și anorexie, să nu-ți ceri scuze!
Nu mă pot folosi de boala mintală?
Nu. Regula se aplică și bolnavilor mintal.
- Pot să te rog ceva înainte să închid? - Da. Sigur.
Poți căuta numărul lui Tao?
- Ți-am făcut un cadou. - Nu e nevoie.
- Termină! E nevoie. - Bine. Ce e?
E surpriză.
- Atunci, de ce mi-ai zis? - Bine. O să tac.
Îmi pare rău că nu ți-am spus despre toate astea.
Nici eu nu te-am prea ajutat.
Aveai o vară plină de iubire. Nu e o crimă.
Da, dar te iubesc și pe tine.
Deci...
Să te întreb cum te simți?
Sau e o întrebare nasoală acum?
E o întrebare cam nasoală acum.
E oribil acolo?
Nu.
Nu e oribil.
E greu și aș vrea să fiu acasă, dar cred că a fost o decizie bună.
Asta mă face să mă simt mai bine, nu că ar conta ce simt, dar știi tu...
Chiar contează.
Urăsc că te-ai simțit așa de...
- Și habar n-am avut! - M-am priceput să mă ascund.
Dar mi-a scăpat.
Mi-a scăpat cu totul.
Îmi explici faza cu Imogen și Sahar?
Nick a fost prea afectat și nu știu ce s-a întâmplat.
Doamne! Da. Bine! Deci, Imogen a băut toată noaptea.
O sticlă întreagă de tequila!
O sticlă întreagă și...
Da.
Are o cameră video veche
și a făcut un film sau documentar.
- Nu sunt sigur. - Bine. Sunt curios.
Bine. Asta e dubla a patra.
Clachetă!
Bună! Eu sunt Tao Xu.
Urmăriți un scurtmetraj despre viața prietenilor mei.
Prietenii mei, mai puțin unul pe care-l iubim cu toții.
Sper că, urmărind clipul ăsta, va simți că a fost aici mereu,
pentru că, într-un mod metaforic, a fost.
- Tao, n-are nicio logică. - Ba da. Are!
- Bine. - Acum începe filmul.
Bună, Charlie! Am citit Cântul lui Ahile, cum ai sugerat.
Știu că ai spus că are final trist,
dar n-am fost pregătit și am plâns patru ore.
Mulțumesc pentru asta! Mersi mult!
Sunt cam supărat pe tine, pentru că...
te-am întrebat dacă ești bine și cred că m-ai mințit.
Am cam știut asta.
Dar nu e vina ta, Charlie. Știu. Eu doar...
Sper că, după ce te întorci, nu ne vei mai minți.
Fiindcă nu e cazul. Nu te vom judeca niciodată.
Te iubim, așa că... Da.
Doamne!
Haide, Isaac, trebuie să facem turul! Ia camera!
Bombă! Barbie și Dracula se sărută la o petrecere privată.
Ce se întâmplă aici?
- Mor de râs! - Stai! E doar o glumă pentru tine?
Tăiați! E încălcat codul de etică al documentarului meu!
- Hopa! - Isaac!
Documentez realitatea cum ai vrut, Tao. E viziunea ta.
Bine. Hai! Să mergem!
Vreau să vorbesc cu Charlie!
Bună, Charlie! Voiam să te anunț că încerc pronumele pentru genul neutru.
Doar văd cum mă simt. Nu știu. Dar cred că o să înțelegi.
- Înțelege! - Da.
- Serios? - Da.
- Darcy. - Vino încoace!
Veniți încoace!
Iată-ne împreună!
Spune-i!
- Am încărcat un tablou nou pe Instagram. - Da?
Acum am peste 10.000 de urmăritori.
Iubita mea e o artistă faimoasă!
Zece mii nu sunt mulți. Vorbește cu Tara despre statutul ei!
Da. Vă prezint noua elevă de onoare de la școala Higgs!
- Tao, nu e mare lucru. - E cel mai mare!
Iubita mea e cea mai deșteaptă din toată lumea.
E elevă de onoare. Se pregătește pentru Oxford.
- Dansează. Cântă la clarinet. - Darcy, gata!
Tao, dă-mi camera!
Nu știu dacă ai telefon acolo, Charlie,
dar cred că el ar vrea să-ți audă vocea.
- Minunat! Sunt... - Uite! Sunt identice.
- Sunt semipreparate. - În ce univers ai mâncat vreodată...
- Nu știu să gătesc. - Faci tăieței?
Salutați-l pe Charlie!
Bună, Charlie!
Te așteaptă un loc când te întorci.
Mersi, Tao!
Pa, Charlie!
Mulțumesc, Tao!
- Pa, Tao! - Bine.
Știu că arată ca un tablou pentru tine,
dar, dacă va ieși bine, o să-l păstrez.
Mi-e dor de tine, Charlie.
Te iubesc.
Bine.
- Bună, Charlie! - Bună!
Cred că acum e sfârșitul clipului. Poate.
Oricum, când ajungi acasă, am planificat multe.
- Da? Doamne! - Da.
Adică, nu. Așteptăm cu nerăbdare. Asta vreau să spun.
Da. Clar.
Te iubim și ne e dor de tine.
Grupul de prieteni nu e la fel fără tine,
dar știm că faci ce trebuie acum.
Da.
Și sper că acest clip te va face să te simți iubit.
Deși încă sunt supărat pe tine pentru Cântul lui Ahile.
- Ce-ai zis? - E o carte. Lasă!
Bine.
Nicholas Nelson, ce ai să-i transmiți iubitului tău, Charlie Spring?
Bună, Charlie!
Te iubesc.
La clinică nu m-au vindecat de boala mintală.
Știu că e înfricoșător, dar ești pregătit, Charlie.
Putem continua ședințele o dată pe săptămână, cât e nevoie.
Chiar dacă e groaznic afară, voi fi aici ca să te ajut.
Dar am reușit să ridic capul.
O să fii bine.
- Mulțumesc. - Ai încredere în tine! Da?
Vino încoace!
- Bine. Te dau afară acum! - Bine!
Ești gata?
Da.
Poate nu voi mai reveni la normal, orice ar fi normalul,
dar nu-i nimic. Nu va fi o experiență liniară.
Probabil, e doar începutul.
Bună!
- Cina la ora 19:00? - Da.
Scrie lasagna pe planul de mese pentru azi. E-n regulă?
Da.
Mamă?
Da?
Am timp să merg ca să-l salut pe Nick? Mă întorc la cină. Promit.
Bine.
Mergi!
DACĂ ȘTIȚI PE CINEVA CU TULBURĂRI ALIMENTARE, MINTALE
SAU GÂNDURI DE AUTOMUTILARE, ACCESAȚI:
WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Subtitrarea: Daniel Onea