GYEONGSEONG CREATURE
Fru Nawol.
-Fru Nawol. -Ja?
Hvor kom dette brevet fra?
Hva?
La du det ikke fram?
Nei, ikke jeg.
Unge herr Park, leverte du det?
Det var ikke meg.
Hva er i veien?
Hva står i brevet?
Hva?
Står det noe forferdelig?
JEG VENTER I MÅNELYSETS BAR
MÅNELYSETS BAR
Du bør ikke gå inn, herr Jang.
Det er henne.
Du kom.
Er det to år siden krigen tok slutt?
Trodde du hadde returnert til Japan.
Ikke at jeg var død?
Så, hvorfor kom du hit? Hva vil du?
Først vil jeg ha en unnskyldning.
Du spolerte min manns begravelse…
…og såret meg.
Vi ønsket bare å sørge over de som døde på Ongseong-sykehuset.
Er det sånn du berettiger terrorangrepet?
Vi kaller det motstand.
Jeg var oppriktig med deg.
Jeg så på deg som en venn, og bekymret meg for deg.
Derfor hjalp jeg deg.
Men i retur får jeg bare avvisninger og fornærmelser.
Ekte vennskap handler ikke om gjeld og gjengjeld.
Det handler om å dele, og gjensidig forståelse.
Dra hjem til ditt eget land, lady Maeda.
Ditt folks tid er over.
Jeg håper vi aldri ses igjen.
Du har ikke noe sted
å vende hjem til
herr Jang Tae-sang.
Fort!
Sjef!
Fru Nawol…
Kom dere vekk, jævla drittsekker.
Fru Nawol…
Jeg har tenkt over det du sa i sted.
Men jeg er likevel uenig.
Venner skal gi og ta, og gjøre gjengjeld.
Fru Nawol.
Fru Nawol?
Fru Nawol.
Fru Nawol, våkne.
Fru Nawol, se på meg.
Vann.
Jeg trenger vann.
Nei.
Herr Gu.
Beom-o!
Herr Gu!
Nei!
Nei, vær så snill!
Fordømte kjøtere!
Sjef.
Sjef…
Går det bra?
Fru Nawol, er du ok?
Er du skadet?
Jeg føler meg rar.
Det er så kaldt.
Og hodet gjør vondt.
Kan du hjelpe meg?
Fru Nawol.
Jeg kommer.
Fru Nawol.
Tae-sang.
Flykt.
Nå.
Kom deg vekk fra meg.
Det går bra, Tae-sang.
Jeg…
Jeg har det bra.
Du vet…
…hva jeg mener, ikke sant?
GYEONGSEONG CREATURE MELLOM FORBANNELSE OG VELSIGNELSE
EPISODE 5 - VESENET
Mange tror
at man blir lykkelig om man har alt.
De tar feil.
Når du har alt, kjeder du deg.
Man blir likegyldig og apatisk til alt.
Derfor blir man destruktiv.
Når jeg ser frykt og raseri i noens øyne
klarer jeg å føle
at jeg fortsatt lever.
Lenge siden sist,
frøken Yoon Chae-ok.
Hvordan er du…
Trolig det samme som gjør at du fortsatt lever.
Akkurat.
Var det Seishin?
Det er så lenge siden.
Men å se deg igjen gjør alt veldig tydelig.
Som om det skjedde i går.
Minner av deg, av Seishin…
…og herr Jang.
Hvorfor er dere…
…fortsatt her?
Hvorfor skal vi ikke være her?
Vi er ikke lenger fienden eller overgriperen.
Etter all den tid som har gått,
fortjener vi ikke litt takknemlighet?
Du, frøken Yoon Chae-ok,
lever fortsatt på grunn av oss.
Og herr Jang også.
Ble han også eksperimentert på?
Jeg gjorde ham en tjeneste.
Som en venn.
Hvorfor?
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor gjorde du dette mot ham også?
Vet du
hvorfor helvete er så ulidelig?
Fordi det tar aldri slutt.
Han og jeg kunne ikke være venner,
så jeg besluttet å bli hans helvete.
Hvorfor involvere henne i eksperimentet?
Hvorfor spør du?
Det er ikke ideelt å innføre variabler i en viktig plan.
Det øker risikoen for uforutsigbare utfall.
Hun er ikke involvert.
Hevnen jeg ble nektet for 79 år siden
utøves nå.
Herr Jang.
Herr Jang!
Går det bra? Herr Jang!
Du må velge.
Gå tilbake til å være den du var,
eller…
…dø her.
Hva velger du?
Vil du bli den du var, eller…
…vil du dø foran henne?
Går jeg tilbake…
…til den jeg var…
…kan jeg slå deg?
Kanskje.
Og jeg…
…kan redde henne?
Kanskje.
Ikke beveg deg, bli der. Jeg kommer til deg.
Ikke rør deg. Bare bli liggende!
Jeg kommer nå!
Nei.
Nei!
Ikke gjør det. Stopp!
Nei, ikke gjør det!
Nei!
Nei.
Jeg leter etter noen.
Kirsebærblomster…
Til kirsebærblomstene faller.
Det var min mor.
La oss gi et løfte.
Hold deg i live.
Tror du virkelig at vi vil få gode stunder?
Nei!
Kirsebærblomstene
har falt.
Herr Jang!
Jeg må se til ham.
Det er for sent.
Du kan ikke gjøre noe uansett.
Stopp henne!
Yoon Chae-ok.
Hvor er hun?
Jang Ho-jae har rømt.
Det vi fryktet, har nå inntruffet.
Jang Tae-sang er løs, og leter etter kvinnen.
Den mannen…
Før ham til meg.
Og kvinnen?
Drep henne.
Skal bli.
BUGANG COMPANY
Jeg blir gæren av dette.
Hvem er du?
Og hvem er du, da?
Jeg spurte først.
Jeg kjenner eierne av stedet.
Jeg kommer innom iblant med litt kimchi.
Hva med deg? Hvordan kjenner du dem?
Jeg er ikke så godt kjent med dem.
Hvorfor rev du veggen?
Det var ikke meg.
Vent, hva er nummeret til politiet igjen?
Det trengs ikke, jeg er fra politiet.
Etterforsker Noh Ji-su, Jongno-stasjonen. Jeg ser etter en mistenkt.
En mistenkt?
Hvem er mistenkt?
Herr Jang Ho-jae.
Jeg har alltid lurt,
hvorfor overser politiet ekte kriminelle, og jager stadig uskyldige folk?
Unnskyld meg, frue…
Det holder. Ta en telefon.
Unnskyld?
Ring din overordnede.
Ringe min overordnede? Hvorfor det?
Skal jeg ringe?
Etterforsker Noh?
Du er Myung-jun? Antennen i Sinseol-bydelen her.
Frue, hva foregår?
Det gjelder herr Jang. Hvor er du? Kommer du hit, eller?
Fortell meg hvor du er.
Mistet du henne?
Jeg beklager.
Blir du forkjølt, styrkes immunforsvaret.
Hun svekkes ikke av nitrogen igjen.
Du vet at ingen kan stå imot Ho-jae når han klikker.
Du er kanskje den eneste som har en sjanse.
Eller,
slipp ut gutten nede.
Han er nummer 71, eller?
Han er på sitt sterkeste.
-Send ut kurokoene. -Skal bli.
Hvor er hun?
Si hvor hun er.
Hvor er hun?
Når begynte det?
Alt ble uklart.
Grunnen til å slåss, hensikten,
til og med raseriet.
En lengsel holdt fast i meg.
Jeg var i live…
…men jeg levde ikke.
Jeg ville bare se henne.
Jeg ville omfavne henne,
og aldri slippe.
Herr Jang!
Én gang hadde vært nok.
Om jeg fikk se deg igjen.
Om du
var nær meg.
Herr Jang.
Det er meg.
Jeg er her.
-Hva skjedde? -To kuroko-enheter er utradert.
Hva skjedde her?
Som du ser ble de sønderknust.
Og jeg ble most.
-Og Jang Tae-sang? -Han stakk av med dama.
De dro mot tunnel 5.
Skal jeg liksom følge etter?
Finn dem, ikke la dem unnslippe.
Skal bli.
Vi har lite tid.
Flere kurokoer er på vei.
Kan du
ta hånd om henne?
I denne tilstanden får kurokoene raskt tak i henne.
Jeg prøver å lede dem vekk. Vær så snill, få henne ut.
Vil du det?
Vær så snill, Seung-jo.
Du vet tunnel 5?
Ta til høyre i enden av gangen, til du ser en åpning i taket.
Den er lett å overse.
Følg med.
Det går bra.
Vi ses der ute.
Kom han ikke hit?
Dette er den eneste utgangen.
Hent Seung-jo.
Så, du fant den med en gang?
Hun skal være ved utgang 5.
Om du går ut sånn blir du lagt merke til.
Skift.
Takk, Seung-jo.
Hei, ikke klapp meg på hodet.
Jeg er ikke et barn.
Jeg må stikke. De vil mistenke meg om jeg blir borte lenge.
Den dagen i fjor…
Beklager at jeg ikke kom.
Kompis.
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl