GYEONGSEONG CREATURE
Fr. Nawol.
-Fr. Nawol. -Ja?
Dette brev. Hvem er det fra?
Hvad er det?
-Lagde du det ikke på mit bord? -Nej.
Beom-o. Bar du det ovenpå?
Det var heller ikke mig.
Hvad er der?
Hvad står der?
Hvad?
Står der noget dårligt?
JEG VENTER PÅ MÅNESKINSBAREN
MÅNESKINSBAREN
Gå ikke ind, hr. Jang.
Det er hende.
De kom.
-Er det to år siden krigen sluttede? -Jeg troede, De var taget hjem til Japan.
Ikke at jeg var død?
Sig mig, hvorfor De besøger mig. Hvad vil De?
Jeg vil have en undskyldning først.
De ødelagde min mands begravelse…
…og sårede mig.
Vi ville bare at sørge over dem, som døde på Ongseong Hospital.
Er det sådan, De retfærdiggør Deres terrorangreb?
Vi kalder det modstandsarbejde.
Jeg var tro mod Dem.
Jeg så Dem som en ven og bekymrede mig om Dem.
Så jeg hjalp Dem.
Men De gengælder alt med afvisninger og krænkelser.
Venskab handler ikke om at give og tage og betale hinanden tilbage.
Det handler om at dele og forstå hinanden.
Tag hjem til Deres land nu, lady Maeda.
Deres folks æra er slut.
Jeg håber, vi aldrig ses igen.
De har intet at vende tilbage til,
hr. Jang Tae-sang.
Beom-o, hurtigt!
Hr. Gu!
Fr. Nawol…
Skrid, dumme svin.
Fr. Nawol.
Jeg har tænkt lidt over det, De sagde tidligere.
Men jeg er stadig uenig.
Venner skal give og tage og betale hinanden tilbage.
Fr. Nawol.
Fr. Nawol?
Fr. Nawol.
Fr. Nawol. Vågn op.
Fr. Nawol. Se på mig.
Vand.
Jeg må finde vand.
Nej.
Hr. Gu.
Beom-o!
Hr. Gu!
Nej!
Nej! Gode gud!
I rådne røvhuller!
Hr. Jang.
Chef…
Er du okay?
Er du okay, fr. Nawol?
Er du såret?
Jeg har det underligt.
Det er så koldt.
Og mit hoved gør ondt.
Kan du hjælpe mig?
Fr. Nawol.
Jeg kommer.
Fr. Nawol.
Tae-sang.
Flygt.
Nu.
Væk fra mig.
Det er okay, Tae-sang.
Jeg…
Jeg er okay.
Du ved…
…hvad mener jeg, ikke?
GYEONGSEONG CREATURE MELLEM FORBANDELSE OG VELSIGNELSE
EPISODE 5 VÆSNET
Folk tror ofte,
de finder lykken, når de har alt.
Nej.
Når man har alt, keder man sig.
Man keder sig og bliver apatisk i alle henseender.
Det er derfor, man tyer til ødelæggelse.
Når jeg ser frygt og vrede i en persons øjne,
kan jeg altid mærke…
…at jeg er i live.
Længe siden,
Yoon Chae-ok.
Hvordan er du stadig…
Af samme grund som du stadig er i live, formoder jeg.
Det undrer mig ikke.
Var det Seishin?
Der er gået så lang tid.
Men nu jeg står over for dig igen, står alt pludselig klart,
som om det skete i går.
Minderne om dig, Seishin…
…og hr. Jang.
Hvorfor er I…
…stadig her den dag i dag?
Hvorfor skulle vi ikke være her?
Vi er ikke længere dine fjender eller gerningsmænd.
Den forgangne tid taget i betragtning,
burde du så ikke takke os bare en smule?
Du, Yoon Chae-ok, er stadig i live på grund af os.
Det samme er hr. Jang.
Har du også eksperimenteret på ham?
Jeg gjorde ham en tjeneste.
Som en ven.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor skulle du involvere ham?
Ved du tilfældigvis,
hvorfor helvede er et frygteligt sted?
Fordi det aldrig ender.
Vi kunne ikke være venner,
så jeg besluttede at blive hans helvede i stedet.
Hvorfor pludseligt involvere hende i eksperimentet?
Hvorfor spørger du?
At have variabler i en vigtig plan er ikke ideelt.
Det øger chancen uforudsigelige situationer.
Det handler ikke om eksperimentet.
Jeg udøver den hævn over hende,
som jeg ikke kunne få for 79 år siden.
Hr. Jang.
Hr. Jang!
Er du okay? Hr. Jang!
Træf dit valg nu.
Vend tilbage til den, du var før,
eller…
…dø her.
Hvad vælger du?
Vender du tilbage, eller…
…lader hende se dig dø?
Hvis jeg bliver den…
…jeg var før…
…kan jeg så slå dig?
Måske.
Og kan jeg…
…redde hende også?
Måske.
Prøv ikke på noget. Bare bliv der.
Jeg kommer til dig.
Rør dig ikke. Bliv der!
Jeg kommer lige nu.
Nej.
Nej!
Lad være!
Gør det ikke. Stands!
Nej, gør det ikke!
Nej!
Nej.
Jeg leder efter nogen.
Kirsebærblomster…
Indtil kirsebærblomsterne falder.
Det var min mor.
Lad os afgive et løfte.
Hold Dem i live.
Tror De, at de gode tider kommer til os?
Nej!
Kirsebærblomsterne…
…er faldet.
Hr. Jang!
Jeg må hen til ham.
Det er for sent.
Du kan ikke gøre noget nu.
Stands hende!
Yoon Chae-ok.
Hvor er hun?
Jang Ho-jae er flygtet.
Det, vi frygtede, er sket.
Jang Tae-sang leder efter kvinden.
Den mand…
Bring ham til mig.
Hvad med kvinden?
Dræb hende.
Javel.
Det er bare løgn!
Hvem er du?
Jeg spurgte først.
En god ven af dem, der bor her.
Jeg kom forbi med småretter og kimchi med dem.
Hvad med dig? Hvordan kender du dem?
Jeg står dem ikke så nær som dig.
-Hvorfor laver du hul i væggen? -Vent, det var ikke mig.
Hvad var nu nummeret til politiet?
Det er ikke nødvendigt. Jeg er politiet.
Betjent Noh Ji-su, Jongno politistation.
Jeg forfølger en mistænkt.
En mistænkt?
Hvem er mistænkt?
Jang Ho-jae.
Det undrer mig altid.
Hvorfor lader politiet gerningsmænd gå fri og chikanerer uskyldige hele tiden?
Undskyld mig…
Så er det nok.
Ring.
Hvabehar?
Ring til din leder nu.
-Skal jeg ringe til min leder? Hvorfor? -Skal jeg ringe til ham?
Betjent Noh.
Myung-jun? Det er mig, meddeleren fra Sinseol-dong.
Hvad foregår der?
Jeg ringer angående hr. Jang.
Hvor er du? Skal jeg komme derhen?
Sig, hvor du er.
Har du mistet hende?
Undskyld.
Man opbygger tolerance, når man er forkølet.
Hun fik nitrogen en gang. Det virker ikke igen.
Du ved, at ingen kan håndtere Ho-jae, når han flipper ud.
Du er nok den eneste, som har en chance for at stoppe ham nu.
Eller, du ved, løslad knægten nedenunder.
Nummer 71, ikke?
Han må være i sit livs form.
-Slip kurokoerne fri. -Javel.
Nej!
Hvor er hun?
Sig, hvor hun er.
Hvor er hun?
Jeg husker ikke hvornår,
men alt begyndte at falme.
Hvorfor jeg slås, hvad jeg kæmpede for
og endda min vrede.
Jeg kunne ikke overvinde en vis længsel.
Jeg eksisterede…
…men jeg levede ikke.
Jeg ville bare se hende.
Jeg ville holde om hende
og holde fast i hende.
Hr. Jang!
En gang ville være nok,
hvis jeg kunne se dig.
Hvis det betød,
at jeg kunne røre dig.
Hr. Jang.
Det er mig.
Jeg er her.
-Rapport? -To kuroko-enheder er tilintetgjort.
Hvad skete der her?
De blev totalt udslettet.
Og jeg fik også bank.
-Og Jang Tae-sang? -Han stak af med kvinden.
De løb mod Tunnel 5.
Skal jeg følge efter dem?
Efter dem nu. Lad dem ikke flygte.
Javel.
Der er ikke tid.
Kurokoerne kommer igen.
Kan du tage dig af hende?
I denne tilstand kommer hun ikke langt, før hun bliver fanget.
Jeg distraherer dem, så godt jeg kan. Få hende ud herfra.
Kan du gøre det?
Seung-jo, kom nu.
Tunnel 5.
Gå til højre for enden af gangen. Der er et lille hul i loftet.
Næsten usynligt. Du kan misse det.
Så hold godt øje!
Det skal nok gå.
Vi ses udenfor.
Kom han ikke denne vej?
Men det er den eneste udvej.
Hent Seung-jo.
Nå, du fandt den med det samme.
Hun burde være ved Udgang 5.
Hvis du går ud sådan, vil folk bemærke dig.
Skift tøj.
Tak, Seung-jo.
Lad være med at klappe mig på hovedet.
Jeg er ikke et barn.
Jeg går. De mistænker mig, hvis jeg er væk for længe.
Den dag for et år siden…
Undskyld, jeg ikke kom.
Min ven.
Tekster af: Anja Molin