PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Paní Nawolová.
- Paní Nawolová. - Ano?
Ten dopis. Od koho je?
O čem to mluvíte?
- Nedala jste mi ho na stůl? - Ne, nedala.
Pomo. Odnesl jsi ho tam ty?
Já to taky nebyl.
Co se děje?
Co se tam píše?
Copak?
Jsou tam špatné zprávy?
BUDU ČEKAT V BARU U MĚSÍCE.
BAR U MĚSÍCE
Nechoďte tam, pane Čangu.
Je tam ona.
Přišel jste.
Jak je to dlouho? Dva roky, co válka skončila?
Myslel jsem, že jste v Japonsku.
Nemyslel jste, že jsem mrtvá?
Zajímá mě, proč jste přišla. Co chcete?
Nejdřív chci slyšet omluvu.
Zkazil jste pohřeb mého muže…
a ublížil mi.
Jen jsme truchlili pro ty, co zemřeli v nemocnici Ongsong.
Tímhle omlouváte svůj teroristický útok?
My tomu říkáme odboj.
Byla jsem vám loajální.
Považovala jsem vás za přítele. Bála jsem se o vás.
Proto jsem vám pomáhala.
Vy se mi ale vždy odvděčíte odmítáním a urážkami.
Skutečné přátelství nestojí na transakcích a oplácení laskavostí.
Je o sdílení a vzájemném porozumění.
Vraťte se do své země, paní Maedo.
Éra vašeho lidu skončila.
Doufám, že se už nikdy neuvidíme.
Vy už se nemáte…
kam vrátit,
pane Čangu Tchesangu.
Pomo, rychle!
Pane Ku!
Paní Nawolová…
Z cesty, parchanti.
Paní Nawolová.
Přemýšlela jsem nad tím, co jste mi řekl.
Ale stejně nesouhlasím.
Přátelé mezi sebou provádějí transakce a oplácejí si laskavosti.
Paní Nawolová.
Paní Nawolová?
Paní Nawolová.
Paní Nawolová. Proberte se.
Paní Nawolová. Podívejte se na mě.
Vodu.
Potřebuju vodu.
Ne.
Pane Ku.
Pomo!
Pane Ku!
Ne!
Ne! Prosím, ne!
Vy zatracení parchanti!
Čangu.
Tchesangu…
Jsi v pořádku?
Jste v pořádku, paní Nawolová?
Jsi zraněný?
Je mi nějak divně.
Hrozná zima.
A bolí mě hlava.
Pomůžete mi?
Paní Nawolová.
Už jdu.
Paní Nawolová.
Tchesangu.
Pryč.
Běžte.
Běžte ode mě.
To nic, Tchesangu.
To…
To je v pořádku.
Víš…
Víš, jak to myslím, že?
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI PROKLETÍM A POŽEHNÁNÍM
DÍL PÁTÝ PŘÍŠERA
Lidé si často myslí,
že štěstí najdou, až budou mít všechno.
Ne.
Když máte všechno, nudíte se.
Nudíte se a jste apatičtí.
Proto se obracíte ke zkáze.
Kdykoli vidím v lidských očích strach a vztek,
vždy si uvědomím…
že jsem naživu.
Dlouho jsme se neviděli.
Slečno Jun Čcheok.
Jak to…
Zřejmě ze stejného důvodu, z jakého žijete vy.
Ale chápu to.
Byla to Seišin?
Uplynulo tolik času.
Ale když znovu stojíte přede mnou, je všechno jasné.
Jako by se to stalo včera.
Vzpomínky na vás, na Seišin…
a pana Čanga.
Proč tady…
ještě pořád jste?
Proč bychom tu neměli být?
Už nejsme vaši nepřátelé ani zločinci.
Vzhledem k uplynulé době
byste nám měla být trochu vděčná, ne?
Vy, slečno Jun Čcheok,
jste naživu jen díky nám.
Stejně jako pan Čang.
Experimentovali jste i na něm?
Prokázala jsem mu laskavost.
Přátelskou.
Proč?
Proč jste to udělala?
Proč jste ho do toho zatáhla?
Nevíte náhodou…
proč je peklo tak hrozné místo?
Protože nemá konce.
Nemohli jsme být přátelé,
tak jsem se stala jeho peklem.
Proč do experimentu najednou zapojujete ji?
Proč se ptáte?
Když se v důležitém plánu neustále něco mění, není to ideální.
Zvyšuje to možnost nepředvídatelných situací.
Tady nejde o experiment.
Chci se jí pomstít…
což jsem před 79 lety nemohla.
Čangu.
Pane Čangu!
Jsi v pořádku? Čangu!
Vyber si.
Vrať se k tomu, jaký jsi býval,
nebo…
tady takhle zemři.
Co to bude?
Chceš se vrátit, nebo…
bude sledovat tvoji smrt?
Když se vrátím…
budu, jaký jsem byl…
porazím tě?
Možná.
A budu…
ji moct zachránit?
Možná.
Nic nedělej. Zůstaň tam.
Přijdu pro tebe.
Nehýbej se. Zůstaň tam!
Hned jdu k tobě.
Ne.
Ne!
Tohle ne!
Nedělej to. Přestaň!
Ne, nedělej to!
Ne!
Někoho hledám.
Sakury…
Než odkvetou sakury.
To byla moje matka.
- Pojďme si něco slíbit. - Musíš přežít.
Vážně myslíš, že přijdou dobré časy?
Ne!
Sakury…
už odkvetly.
Čangu!
Pane Čangu!
Musím za ním.
Je pozdě.
Teď už se nedá nic dělat.
Zastavte ji!
Jun Čcheok.
Kde je?
Čang Ho-dže uprchl.
Zdá se, že se naše obavy naplnily.
Čang Tchesang se vymkl kontrole a hledá tu ženu.
Jděte…
a přiveďte mi ho.
A co ta žena?
Tu zabijte.
Dobře, paní.
To si děláš srandu.
Co jste zač?
A kdo jsi ty?
Já se ptala první!
Jsem dobrá přítelkyně lidí, co tu bydlí.
Dělím se s nimi o přílohy a kimči.
A co ty? Odkud je znáš?
Nemám k nim tak blízko jako vy.
Proč jsi udělala tu díru?
Co? To jsem nebyla já.
Tak jo. Jaké je číslo na policii?
To není třeba. Jsem od policie.
Detektivka No Či-su z policie Čongno. Přišla jsem za podezřelým.
Za podezřelým?
Kdo je podezřelý?
No, pan Čang Ho-dže.
To mi nikdy nedávalo smysl.
Proč se policajti nestarají o zločince, ale pořád otravujou nevinný?
No dovolte.
Tak dost.
Volej.
Prosím?
Zavolej kapitánovi.
- Mám zavolat kapitánovi? Proč? - Tak mu mám zavolat já?
Ano, detektivko?
Mjong-džune, jsi to ty? Tady Anténa ze Sinsol-dong.
Co se děje?
Volám ohledně pana Čanga.
Kde jsi? Mám za tebou dojet?
Kde jste?
Ztratil jsi ji?
Omlouvám se.
Na rýmu si člověk taky buduje imunitu.
Dusík už ji jednou sejmul. Dvakrát to nevyjde.
Když se Ho-dže naštve, nikdo ho nezvládne.
Zastavit ho asi můžete jen vy.
Nebo…
vypusťte toho kluka.
Bylo to číslo 71?
Musí být v nejlepší formě.
- Vypusťte Kuroko. - Ano, pane.
Ne!
Kde je?
Řekni mi, kde je.
Kde je?
Nevzpomínám si kdy,
ale všechno začalo mizet.
Proč jsem bojoval, za co jsem bojoval,
dokonce i můj vztek.
Nemohl jsem překonat jistou touhu.
Existoval jsem…
ale nežil jsem.
Jen jsem ji chtěl vidět.
Chtěl jsem ji obejmout.
Držet ji v náručí.
Pane Čangu!
Stačilo by i jedinkrát.
Kdybych tě viděl.
Kdybych…
se tě mohl dotknout.
Čangu.
To jsem já.
Jsem tady.
- Hlášení? - Dvě jednotky Kuroko byly zničeny.
Co se tu stalo?
Jak vidíte, úplně je rozdrtil.
A já to schytal.
- Kde je Čang Tchesang? - Utekl s tou ženou.
Mířili k tunelu 5.
Mám za nimi jít já?
Pronásledujte je. Ať neutečou.
Ano, pane.
Není čas.
Brzy tu budou další Kuroko.
Můžeš…
se o ni postarat?
V tomhle stavu se daleko nedostane. Kuroko ji zajmou.
Zdržím je, jak to půjde. Dostaň ji odsud.
Uděláš to pro mě?
Prosím, Sung-džo.
Co tunel 5?
Na konci chodby doprava. Ve stropě je otvor.
Je snadné ho přehlédnout.
Tak dávej pozor.
Bude to dobré.
Uvidíme se venku.
Nešel tudy?
Ale tohle je jediný východ.
Přiveďte Sung-džoa.
Zdá se, že jsi to našel napoprvé.
Měla by být před východem 5.
Když takhle vyjdeš ven, upoutáš pozornost.
Převleč se.
Díky, Sung-džo.
No tak. Říkal jsem, ať to neděláš.
Už nejsem dítě.
Musím jít. Když se zdržím, budou mě podezírat.
Ten den, před rokem…
Promiň, že jsem to nedal.
Kámo.
Překlad titulků: Tomáš Slavík