Paní Nawol.
Ano?
Kdo poslal tenhle dopis?
Co? Kde jste ho vzal?
-Vy jste mi ho nedala na stůl? -Ne, já ne.
-Hele, Pomo, tys ho nesl nahoru? -Ne, vidím ho poprvé.
Co se děje?
Co se tam píše?
Co?
Jsou to snad špatné zprávy?
BUDU ČEKAT V BARU U MĚSÍCE
Kupte si slepice!
Jsou milé a krotké.
Jen se na ně podívejte.
Kupte si místní slepice, tak prosím, prosím.
Já chci čokoládu! Dej mi kousek, prosím!
-Neměl byste tam nechodit, pane Čang.u -Čokoládu, čokoládu!
Je to ona.
-Tady máš, dej si. -Čokoláda, čokoláda, čokoláda!
Chceš jednu? Tady máš.
Na každého se dostane.
Přišel jste.
Už jsou to dva roky, co je po válce.
Myslel jsem, že jste v Japonsku.
Ne, že jsem zemřela?
Zajímalo by mě, proč mě hledáte.
Co chcete?
Nejdřív bych ráda slyšela omluvu.
Překazil jste pohřeb mého manžela.
To mě dost ranilo.
Truchlili jsme za mrtvé v Ongseongské nemocnici.
Tak si ospravedlňujete teroristický útok, který jste spáchal?
My tomu říkali hnutí odporu.
Byla jsem k vám velmi upřímná.
Byl jste přítel, měla jsem starosti.
Proto jsem pomohla.
Ale vy mi to stále oplácíte odmítáním a záští.
Praví přátelé si vzájemně nedluží laskavosti.
Rozumí si a sdílí dobré i zlé.
Vraťte se do svézemě, lejdy Maedo.
Éra vaší nadvlády je u konce.
Snad už se nesetkáme.
U ZLATAVÉ POKLADNICE
Vy už se nemáte kam vrátit,
pane Čangu.
Už nikam.
Pomo, rychle!
Pane Gu!
Paní Nawol.
Uhněte mi z cesty, parchanti.
Paní Nawol.
Zamyslela jsem se nad tím, co jste mi řekl.
Přesto nesouhlasím.
Přátelé jsou od toho, aby si vzájemně prokazovali laskavosti.
Paní Nawol.
Paní Nawol. No tak.
No tak.
Paní Nawol. Proberte se.
Paní Nawol, podívejte se na mě.
Vodu. Vodu.
Přinesu vodu.
Ne. Pane Gu! Pomo!
Pane Gu!
Pane Gu. Pane Gu!
To ne! Kruci!
Ne! Ne, kruci! Ne!
Ty zvrhlý parchanti!
Ne!
Pane Čangu.
Jste v pořádku?
Není vám nic, paní Nawol?
Ublížili vám hodně?
Je mi divně.
Tako… Taková zima.
A… A bolí hlava.
Pomůžete mi?
Paní Nawol.
Už jdu.
Paní Nawol.
Tchesangu.
Utečte.
Hned.
Běžte.
To nic Tchesangu.
Já…
budu v pořádku.
Víte,
jak to myslím, ne?
MEZI PROKLETÍM A POŽEHNÁNÍM
EPIZODA 5 PŘÍŠERA
Lidi se mylně…
domnívají, že budou šťastní, pokud získají všechno.
Ne.
Když už máte všechno, sžírá vás nuda.
Skoro až jakýsi druh apatie.
A tak…
začnete ničit.
Vždy, když spatřím něčí strach a zoufalství, tak teprve docením to,
že jsem sama naživu.
Už je to dlouho,
slečno Jun Čcheok.
Jak to, že jste…
Ze stejného důvodu, proč jste naživu vy.
Úžasné.
Byl od Seišin?
Uběhlo už moře času.
Ale když tu teď přede mnou stojíte, zdá se mi, jako by to…
vše bylo včera.
Jun Čcheok. Seišin.
I pan Čang.
Proč jste vůbec tady?
Proč jste tu zůstala?
Proč by ne? Proč bych tu nezůstala?
Nejsme tví nepřátelé, ani utiskovatelé.
Ani přes to, kolik času uplynulo, k nám necítíš vděk?
Vy, slečno Jun, jste…
díky nám naživu.
Stejně jako pan Čang.
Experimentovali jste na něm?
Byla to zkrátka laskavost.
Pro přítele.
Proč jste mu to udělala?
Proč i jemu? Proč jste mu to proboha udělala?
Víte,
proč se tak bojíme pekla? Víte?
Protože nikdy neskončí.
Když nemohu být jeho přítelkyní, pak…
budu jeho peklem.
Proč jste ji tak náhle zahrnula do experimentu?
Proč se ptáte?
Žádnému experimentu nesvědčí, když se objevují nové proměnné.
Dávají tak prostor vzniku nečekaným situacím.
Není na experimenty.
Před devět a sedmdesáti lety mi…
upřela mou pomstu.
Pane Čangu.
Pane Čangu. Pane Čangu.
Co ti udělali? Čangu!
Teď si vyber.
Chceš být zase jako dřív?
Nebo…
zemřeš takhle?
Tak co chceš?
Vrátíš se zpět nebo…
jí zemřeš před očima?
Když se…
vrátím…
k tomu, jaký jsem byl,
porazím tě?
Možná jo.
A mohl bych…
ji zachránit?
Možná jo.
Nic nedělej a zůstaň tam. Přijdu za tebou, jasný? Jo?
Hned budu u tebe, vydrž! Za chviličku budeme spolu, jen vydrž.
Hned jsem u tebe.
Ne, ne.
To ne!
Ne, ne, ne! Ne, ne, ne, ne! Ne! Ne!
To ne!
Ne!
To ne! Nedělej to!
Ne, přestaň! Nedělej to!
Ne, ne, ne, ne!
Někoho hledám.
-Dokud třešně… -Dokud třešně neodkvetou.
To byla má máma.
Něco si slibme.
Zůstaň naživu.
Vážně myslíš, že nás čekají lepší časy?
Ne!
Květy třešní…
už odkvetly.
Pane Čangu!
Musím jít za ním.
Už je pozdě.
Nic nezmůžeš, ani kdybys šla.
Zastavte ji!
Jun Čcheok.
Kdepak je?
Čang Ho-jae utekl.
Zdá se, že se obavy naplnily.
Čang Tchesang se vymkl kontrole a hledá tu dívku.
Přiveďte ho.
Chci ho hned vidět.
A co ta žena?
Zabijte ji.
Jak přikazujete.
BUGANGSKÁ AGENTURA
To snad není pravda.
Co jste zač?
Na to se vás ptám taky.
-Já se ptala první. -Tak fajn! Jsem dobrá
přítelkyně ředitele společnosti.
A občas mu donesu něco k snědku, třeba kimchi.
A co vy?
Vy ho znáte?
Zdaleka ne tak dobře jako vy.
Proč jste udělala díru ve zdi?
Já tohle neudělala.
Schválně, co na to řeknou policajti.
To nebude třeba. Já jsem od policie.
Jsem detektiv Čongnoské policejní jednotky. Pronásleduji tu podezřelého.
Podezřelého?
Kdo je podezřelý?
Pan Čang Ho-jae.
Vždycky si tak říkám,
proč policajti nejdou po pravejch zlosynech, ale zasednou si na nevinný?
Dovolte, madam?
Tak dost. Zavolejte.
-Komu? -Zavolejte vašemu kapitánovi.
Kapitánovi? A proč?
Mám volat já?
-Co je, Nohová? -Haló? Tady Sinseol-dongská, vyzvědačka.
Co se děje, madam?
Volám ohledně pana Čanga.
Kdepak jste? Přijedete vy, nebo já?
A kam mám přijet?
Ona vám utekla?
Omlouvám se.
Když chytnete rýmu, taky si vypěstujete imunitu.
Na koho už použili dusík, ten na to znova neskočí.
A víte jako já, že ho nikdo nezvládne, když mu hrábne.
Jedinej, kdo proti němu má šanci, je sám šéf.
Nebo můžem vypustit toho kluka.
Číslo sedmdesát jedna, že?
Už by měl být ve formě.
Vypusťte Kuroky.
Ano.
Kde je?
Řekni mi, kde je!
Tak kde je?
Nevzpomínám si kdy,
ale všechno mi vybledlo.
To, proč jsem bojoval a za co.
Dokonce i můj vztek.
Všechno to přebila moje touha.
Stále jsem žil,
ale nebyl naživu.
Jen jsem ji chtěl vidět.
Obejmout ji.
Jen…
ji držet v náručí.
Čangu!
I kdyby jen jednou.
I kdyby jen na chvilku.
Kdybych se tě…
alespoň jednou dotknul.
Pane Čangu.
To jsem já.
Jsem tady.
Co se stalo?
Dva oddíly byly vyhlazeny.
Co se stalo?
Jak vidíš,
úplně je rozdrtili.
Já taky dostal co proto.
-A Čang Tchesang? -Utekl s tou holkou.
Mířili k tunelu číslo pět.
Mám se…
vydat za nima?
Dožeňte je. Za žádnou cenu nesmí utéct.
Ano.
Není čas.
Kurokové sem za chvíli přijdou.
Můžu tě…
poprosit, abys na ni dohlédl?
V tomhle stavu daleko nedojde, než ji dostanou kurokové.
Pokusím se je rozptýlit a ty ji odsud zatím můžeš dostat.
Uděláš to pro mě?
Prosím, Sung-džo.
Vzpomínáš na tunel pět?
Když zahneš vpravo na konci chodby, narazíš na úzký tunel u stropu.
Snadno bys ho mohl přehlédnout.
Dej pozor.
Bude to dobrý.
Uvidíme se venku.
Tudy neproběhli?
Nejsou tu jiné východy krom tohohle.
Přiveďte Sung-dža.
No, zdá se,
žes ho našel na první dobrou.
Bude čekat u pátýho východu.
Takhle si tě ale hned každej všimne, kámo.
Převleč se.
Díky, Sung-džo.
No tak.
Nesnáším to plácání po hlavě.
Už nejsem malej.
Měl bych jít.
Budou mě podezírat.
Tehdy před rokem…
Promiň, že jsem nepřišel.
Kámo.
VÝCHOD 5