GYEONGSEONG CREATURE
Var är jag?
Släpp ut mig, snälla.
Ta mig med dig.
Snälla!
Hjälp mig.
Kom inte nära.
Jag kanske attackerar er.
Hur kan ni vara här?
Gå härifrån, snälla.
Snälla!
Tae-sang!
Ni är vaken.
Vad är det här?
Jag vill höra vad som hände i går.
Vem träffade ni i fabriken?
Var är de andra?
Ring Yong-gil åt mig först.
Herr Kwons tillstånd är kritiskt.
Han fick en svår huvudskada som orsakade hjärnblödning.
Han är på intensiven efter en akut operation.
Var ligger intensiven? Jag måste träffa honom först. Släpp mig.
Inte just nu.
Jag måste få se vad som hände och vilket tillstånd han är i!
Ta av den här nu. Jag är Yong-gils förmyndare.
Vi hittade ett vapen som vi tror användes på brottsplatsen.
Det fanns bara spår efter två personer.
Hår och blod som verkar tillhöra herr Kwon,
samt era fingeravtryck.
Vad säger ni?
Ni två var de enda där, så baserat på bevis och omständigheter
är det troligt att det var ni som attackerade herr Kwon.
Var inte löjlig!
Varför skulle jag göra det?
Gällde det pengar?
Va?
Ert företag har visst stora skulder.
Ska vi börja där?
Hör på, inspektören…
Vem var kvinnan som var med er?
Vem är hon?
Var det hon som mördade madam Na och Oh Ki-hoon?
Nej.
Vad har hon då för koppling till seriemördaren?
Det finns ingen koppling alls!
Berätta då exakt vad som hände där.
Yoon Chae-ok.
Hallå!
Stanna hos mig.
Vakna!
Öppna ögonen!
Hallå!
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN SKENBAR DYGD OCH SYND
AVSNITT 4 ANDRA SIDAN
Är det medvetandet eller det undermedvetna som styr en person?
Vad förändrar ödet?
Är det en rutin som upprepas dag efter dag?
Eller är det oförutsedda sammanträffanden och svårigheter?
Vad är det som definierar den sorts person vi är?
Är det karaktär?
Eller är det förmåga?
Det beror väl på personen?
Varför skulle det bero på personen?
För varje individ är den andra olik.
De förändras alla på oförutsägbara sätt.
Det är inte för att de är olika. Det är för att de är ofullkomliga.
De flesta människor är varken det ena eller det andra.
De är bara ofullkomliga varelser på gränslinjen.
Det kan verka som om människor ständigt söker svar på livsfrågor,
men egentligen
strävar de bara efter att upplösa ångesten i sig själva.
Därför
är det i grunden omöjligt för människor att ha goda avsikter.
De gör själviska val för att enbart gynna sig själva,
från allra första början ända till slutet.
Det är därför vårt arbete har så stor betydelse.
Det är därför
vi måste fortsätta att göra framsteg och utvecklas.
Vi har inte tid med misslyckanden som de här.
Jag ber om ursäkt. Vi ska öka våra ansträngningar.
Jag vill att ni tar tillbaka den där personen.
Men fru Maeda, han är redan…
Ta tillbaka honom.
Ja, frun.
Inspektör Noh.
Hur är det med honom?
Han har brutit ihop totalt.
Först krävde han att få träffa Kwon Yong-gil,
men nu ligger han bara ner utan att göra eller säga nåt.
Vad sa läkaren?
Hans skada är inte allvarlig. Han blir utskriven i eftermiddag.
Okej, skriv ut honom och ta honom till stationen.
Jag har många frågor.
Uppfattat.
Vad krävs för att få Jang Ho-jae utskriven?
Låt mig fråga hans läkare.
Tyst.
Jag vill hjälpa dig.
Vänta, hur…
Vi har sökt klart utanför. Vi hittade inget särskilt.
-Vad gör ni? -Hjälp mig.
Jag har den.
"Kväve."
Vad är det?
Det står "Jeonseung Bio".
-Jeonseung Biotech. -Jeonseung Biotech?
Vi sticker. Jag har mycket att berätta.
Skämtar du, din skitstövel? Du kan inte lura mig två gånger.
Vill du inte hitta henne?
Läkaren kommer strax. Vänta i patientens rum.
Okej. Tack ska ni ha.
Den misstänkte har rymt. Ring efter förstärkning.
INTENSIVVÅRDSAVDELNING
Upp, fort!
Kwon Yong-gils förmyndare?
Ta på er munskydd och sprita händerna.
Ni får fem minuter.
Han är medvetslös. Kom ut igen snarast möjligt.
Vad hände? Har ni hittat honom än?
Jag hittade den här uppe.
Vi finkammar hela sjukhuset just nu.
Vi fortsätter leta.
Helvete!
Yong-gil.
Varför gjorde du det?
För vad?
Jag behöver få veta.
Vi fick ett samtal från intensiven. Kwons förmyndare hälsade på honom.
Gå inte.
Hur mår du?
Hör du mig? Det är jag, Ho-jae.
Gå inte.
Gå inte tillbaka.
Fortsätt leva
som Ho-jae.
Precis som nu.
Fan.
Det är hennes röntgenbilder.
Låt mig göra det här området mörkare.
Najin har satt sig på liknande sätt som hos Seung-jo.
När en Najin går in i en kropp som larv, sätter den sig högt upp i huvudet.
Men de här två har satt sig där bak.
Seung-jo fick en mogen Najin från sin mor,
så troligtvis har samma sak skett med henne.
Den går inte att få upp.
Vem är du?
Vet du var vi är? Eller vad de gör här?
Hur mår du? Hallå!
De sa att de skulle bota mig.
Om jag drack det…
…skulle jag bli av med min förlamning.
Det är ett enkelt experiment.
Ni måste bara tömma vattenglasen framför er.
Då får ni omedelbart tio miljoner won på era bankkonton.
Ursäkta mig.
Ja?
Om experimentet lyckas, kommer mitt ben då att bli botat?
Ni har polioförlamning, ser jag.
Det stämmer.
Om experimentet lyckas, så kommer er förlamning att försvinna.
Jaha. Ska vi ta och dricka?
10 000 000 WON MOTTAGET
Tio miljoner…
MIN VALP
Personen ni ringer kan inte svara. Lämna ett meddelande.
Jag blir av med min förlamning.
Du slipper lida för min skull.
Hjälp!
Snälla, hjälp mig!
De sa…
…att mitt ben skulle läka om experimentet lyckades.
Är det nåt mer jag borde veta om mig före olyckan?
Du har det mycket bättre nu än före olyckan.
Jag kom för att kolla om dina minnen verkligen försvann.
Snälla…
Fröken Yoon Chae-ok.
Herrn!
Herr Jang!
Vad gör ni? Ska ni inte vara med på fotot?
Väntar ni på att solen ska gå ner?
Vi måste ta det medan solen skiner. Fort! Jag är upptagen.
Jag kan väl bli fotograferad ensam sen?
Yeong-chun, du kan gå till ateljén och betala för det själv.
Sluta stirra på oss och kom hit!
Skynda på!
Fort!
Kom nu.
Jag kommer.
Det ser bra ut.
-Vänta! -Visst. Som ni vill.
Nu är det dags. Ett, två…
Ett, två, tre!
Snälla. Jag sa att jag mår bra.
Vi firar.
Stå lite närmare varandra.
Le! Det är inte olagligt att le.
Visa tänderna!
Så där ja. Ett, två, tre!
Vill ni ha nåt att dricka?
Svag.
För långsam.
Hur ska du kunna hitta henne i det skicket?
Skitstövel, tänker du fortsätta gömma dig?
Gömmer jag mig?
Jag är ju här.
Det gör dig galen, va?
Jag är här, men du ser mig inte. När du ser mig kan du inte fånga mig.
Jag lyssnar inte på fegisar som gömmer sig. Kom fram nu.
Visa dig, din skitstövel!
Nu, då?
Kan du besegra mig?
Du kommer att bli dödad.
Ingen har jäklats med oss förut,
förutom en person.
Du.
Saknar du det inte?
Jävla dåre!
Du vet vad jag pratar om.
Dina minnen kommer tillbaka. Eller hur?
Fly aldrig.
Se det i ögonen
och möt det utan omsvep.
Då har du en chans att vinna.
Det var dina ord, Ho-jae.
Du måste minnas.
Hur mår du?
Hallå!
Vakna!
Han förblir sån ett tag.
Om han återfår medvetandet känner han inte igen nån.
Han drabbas av ett enormt begär.
Men det vet du ju redan.
Hur länge har du levt så här?
Säg var jag är först.
Så länge jag kan minnas…
…har Najin aldrig läckt ut.
Vad är ni för svin?
Vad är ni för svin som gör nåt så hemskt?
Hur överlevde du?
Hur länge har du levt utan att kontrolleras?
Finns det fler av vår sort där ute?
Säg inte…
…att det är Ongseong-sjukhuset.
Är det det?
Sjukhuset stängde när kriget i Östasien tog slut.
Byggnaden förstördes under kriget.
Jeonseung Biotech byggdes ovanpå ruinerna.
Det grundades av fru Maeda och tidigare styrelseordföranden Kato.
Styrelseordförande Shin Ji-oh, hans son, efterträdde honom.
Då är det inte över.
Det här helvetet.
Svara mig.
Vem är du?
Ut.
Välj själv.
Gå tillbaka till att vara den man du var förut, eller…
…dö här.
Gå inte tillbaka.
Fortsätt leva
som Ho-jae.
Precis som nu.
Kom tillbaka.
Som Ho-jae…
…eller Tae-sang.
Bli mannen jag en gång kände.
Vi återgår till den tiden.
Okej?
Det var länge sen.
Fröken Yoon Chae-ok.