PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Co je to za místo?
Pusťte mě. Prosím.
Vezměte mě s sebou.
Prosím!
Pomozte mi.
Nepřibližuj se.
Mohla bych na tebe zaútočit.
Co tady děláš?
Prosím, prostě jdi.
Prosím!
Tchesangu!
Probral jste se.
Co je tohle?
Chci slyšet, co se včera stalo.
S kým jste se setkal v továrně?
Kde jsou ostatní?
Zavolejte Jon-gila.
Pan Kwon je v kritickém stavu.
Utrpěl vážné zranění hlavy vedoucí ke krvácení do mozku.
Po operaci leží na JIPce.
A ta je kde?
Musím ho vidět. Odpoutejte mě.
Ještě ne.
Musím vidět, co se stalo a jak na tom je!
Sundejte mi to.
Jsem Jon-gilův poručník.
Našli jsme zbraň, která zřejmě byla použita na místě činu.
Byly na ní stopy pouhých dvou lidí.
Vlasy a krev, zřejmě pana Kwona,
a vaše otisky prstů.
Co tím naznačujete?
Byli jste tam jen vy dva. Na základě důkazů a okolností
je vysoká pravděpodobnost, že jste pana Kwona napadl vy.
Nebuďte směšná!
Proč bych mu to dělal?
Nešlo o peníze?
Co?
Společnost Pukang je prý zadlužená. Nechcete začít mluvit?
Nechte toho.
Co to s vámi bylo za ženu? Co je zač?
To ona zabila paní Na a O Ki-huna?
Ne.
Pokud ne, jakou má vazbu na toho vraha?
Nemá na něj žádnou vazbu!
Tak mi povězte, co se tam stalo.
Jun Čcheok.
Hej!
Zůstaň se mnou!
Prober se!
Otevři oči!
Hej!
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI PŘEDSTÍRÁNÍM CTNOSTI A NEŘESTÍ
DÍL ČTVRTÝ DRUHÁ STRANA
Ovládá člověka vědomí, nebo podvědomí?
Co změní osud?
Je to rutina, která se opakuje den za dnem?
Nebo je to nepředvídaná náhoda a útrapy?
Co definuje, jakými jsme lidmi?
Jsou to vlohy?
Nebo schopnosti?
To asi záleží na každém člověku, ne?
Proč by to záleželo na člověku?
Protože každá osobnost je úplně jiná.
Všichni se nepředvídatelně mění.
Ale to není tím, že jsou jiní. Je to tím, že jsou nedokonalí.
Většina lidí není taková ani maková.
Jsou to nedokonalé bytosti na rozhraní.
Zdálo by se, že lidé neustále hledají odpověď na otázku života,
ale popravdě
se jen snaží zbavit své vnitřní úzkosti.
Tudíž…
je pro člověka fundamentálně nemožné mít dobré úmysly.
Lidé se rozhodují sobecky, jde jim jen o vlastní zájmy.
Od začátku do samého konce.
Proto je naše práce tak důležitá.
A také proto…
musíme pokračovat, abychom se dále vyvíjeli.
Nemůžeme ztrácet čas s neúspěchy.
Omlouvám se. Zvýšíme naše úsilí.
Chci, abyste ho přivedl zpět.
Ale, paní Maedo, on už…
Přiveďte ho zpátky.
Ano, paní.
Detektivko.
Jak to zatím jde?
Úplně se zhroutil.
Nejdřív vyváděl, že chce vidět Kwona Jon-gila,
ale teď jen leží, nehýbe se a nemluví.
Co říkal doktor?
Nemá vážná zranění, takže ho odpoledne propustí.
Fajn, tak ho po propuštění vezmi na stanici. Mám spoustu otázek.
Ano, pane.
Co mám udělat, aby Čang Ho-dže mohl odejít?
Moment, zeptám se doktora.
Ani muk.
Chci ti pomoct.
Počkat, jak to…
Venku jsme skončili, kapitáne. Asi tam nic není.
- Co to je? - Pomůžu vám.
Jo, mám to.
„Dusík.“
Co to je?
- Je tam: „Čonsung Bio.“ - Čonsung Biotech.
- „Čonsung Biotech“? - Jo.
Vypadneme odsud. Chci ti toho hodně říct.
Děláš si srandu, sráči?
Dvakrát mě neoblbneš.
Nechceš ji najít?
Doktor hned přijde. Počkejte u pacienta.
Dobře, díky.
Podezřelý uprchl. Zavolejte posily.
JEDNOTKA INTENZIVNÍ PÉČE
Nahoru, rychle!
Poručník pana Kwona Jon-gila? Vezměte si roušku a vydezinfikujte ruce.
Budete mít pět minut.
Je v bezvědomí. Můžete ho vidět, ale pak musíte pryč.
Co se stalo, už jste ho našli? Ty. Tohle jsem objevil nahoře.
Prohledáváme celou nemocnici.
Budeme hledat dál.
Sakra práce!
Jon-gile.
Proč jsi to udělal?
Kvůli čemu?
Potřebuju vědět alespoň něco.
Volali nám z JIPky. Za Kwonem přišel jeho poručník.
Nechoď.
Jak se cítíš?
Slyšíš mě? Tady Ho-dže.
Nechoď.
Nevracej se.
Žij dál…
jako Ho-dže.
Jako teď.
Sakra.
Tohle je její snímek.
Trochu vám to zvýrazním.
Její Nadžin se uchytil jako u Sung-džoa.
Když Nadžin vstoupí do těla jako larva, zachytí se co nejvýše v hlavě.
U nich dvou se ale uchytil vzadu.
Sung-džo dostal dospělce od své matky,
takže je pravděpodobné, že jí se stalo totéž.
Nepovolí.
Kdo je tam?
Víte, kde jsme? Co tu dělají?
Jste v pořádku? Hej!
Říkali, že mě vyléčí.
Že když to vypiju…
nebudu žít s postižením.
Je to jednoduchý experiment.
Stačí vypít sklenici vody před vámi.
Na účet vám pak okamžitě připíšeme deset miliónů wonů.
Promiňte.
Ano?
Pokud ten experiment vyjde,
určitě mi to uzdraví nohu?
Prodělal jste dětskou obrnu.
Takže ano.
Pokud experiment vyjde,
nebudete žít s postižením.
Tak dobrá. Můžeme si připít?
PŘIPSÁNO 10 000 000 WONŮ
Deset miliónů…
ZLATÍČKO
Volaný účastník není dostupný. Můžete zanechat vzkaz.
Už nebudu postižený.
Nebudeš kvůli mně trpět.
Pomoc!
Prosím, pomozte mi!
Říkali…
že když ten experiment vyjde, vyléčí mi to nohu.
Měl bych o sobě z doby před nehodou vědět ještě něco?
Teď jsi na tom mnohem líp než před nehodou.
Přišel jsem se podívat, jestli jsi fakt všechno zapomněl…
Prosím…
Jun Čcheok.
Čangu!
Pane Čangu!
Tak co bude? Nefotíme se?
Snad nečekáte na západ slunce.
Musíme se vyfotit, dokud svítí slunce. No tak!
Vyfotíme se pak jen spolu, že ano?
Jongčchun.
S tím můžete jít do studia a vyfotit se tam.
Přestaň na nás zírat a pojď sem!
Dělej!
No tak!
Tak šup.
Už jdu.
To vypadá dobře.
- Moment! - Samozřejmě.
Dobrá. Raz, dva…
Raz, dva, tři!
To fakt není potřeba.
Slavíme, pamatuješ?
Trochu blíž. Jste přátelé.
A úsměv. Za úsměv vás nezatknou.
Ať vidíme zuby.
To je ono. Raz, dva, tři!
Něco k pití?
Slabota.
Jsi pomalý.
Jak ji chceš najít v tomhle ubohým stavu?
Sráči, budeš se pořád takhle schovávat?
Já se schovávám?
Jsem přece přímo tady.
K zbláznění, co?
Jsem tu, ale nevidíš mě. Když mě vidíš, nechytíš mě.
Neposlouchám sraby, co se schovávají. Vylez.
Ukaž se, sráči!
A co teď?
Porazíš mě?
Takhle umřeš.
Ještě nikdo si k nám nic nedovolil.
Až na jednu osobu.
Tebe.
Nechybí ti ta doba?
Šílenej parchante!
Víš, o čem mluvím.
Vrací se ti paměť, že jo?
Neutíkej.
Ať přijde cokoli,
čel tomu přímo.
Pak budeš mít šanci vyhrát.
To byla tvá slova, Ho-dže.
Vzpomeň si.
Jste v pořádku?
Hej!
Proberte se!
Chvíli tak zůstane.
I kdyby se probral, nikoho nepozná. Zmocní se ho obrovský hlad.
Ale to už víš.
Jak dlouho už takhle žiješ?
Nejdřív mi řekni, kde jsem.
Pokud je mi známo…
Nadžin nikdy neunikl ven.
Co jste vy parchanti zač?
Co za šmejdy dělá tak hroznou věc?
Jak jsi přežila?
Jak dlouho žiješ s vlastním vědomím?
Je tam venku víc takových?
Tohle je…
nemocnice Ongsong?
Co?
Tu nemocnici zavřeli po konci Velké války ve Východní Asii.
Většina budov byla během války zničena. Čonsung Biotech stojí na těch troskách.
Zakladateli jsou paní Maeda a předchozí ředitel, Kato.
Současným ředitelem je jeho syn, Sin Či-o.
To znamená, že to ještě neskončilo.
Tohle peklo.
Teď mi odpověz.
Co jsi zač?
Ven.
Vyber si.
Vrať se k tomu, jaký jsi býval,
nebo…
tady takhle zemři.
Nevracej se.
Žij dál…
jako Ho-dže.
Jako teď.
Vrať se.
Jako Ho-dže,
nebo Tchesang.
Buď mužem, kterého jsem znal.
Vraťme se do té doby.
Ano?
Dlouho jsme se neviděli.
Slečno Jun Čcheok.
Překlad titulků: Tomáš Slavík