PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Co je to za místo?
-Prosím, vezměte mě s sebou, prosím! -Pusťte mě ven, prosím!
Pomozte mi, prosím!
Prosím, pomoc!
Nechci umřít.
Nechoď blíž.
Mohla bych se na tebe vrhnout, tak prosím.
Co je ti, Stříbřenko?
Tak už jdi, prosím. Jdi už!
Tchesangu!
Už jste vzhůru?
Co to má bejt?
Zajímalo by mě, co se včera stalo.
S kým jste se potkali v té továrně?
Kde jsou ostatní?
Chci vidět Jon-gila.
Pan Kwon je v kritickém stavu.
Utrpěl kritické zranění hlavy s krvácením do mozku.
Podstoupil operaci a je na intenzivní péči.
A to se nachází kde?
Chci vidět Jon-gila. Sundejte mi to.
Nepřichází v úvahu.
Chci jenom zjistit, co se vlastně stalo a jak je na tom!
Sundejte mi to.
Jsem Jon-gilův poručník, chápete?
Dotyčnou zbraň, kterou vás napadli, jsme našli na místě činu.
Na zbrani jsme našli otisky dvou lidí. Vlasy od krve, zřejmě pana Kwona,
a vaše otisky, pane Čangu.
Co tím myslíte?
Důkazy a okolnosti nasvědčují, že na místě činu jste byli jen vy dva,
takže je vysoce pravděpodobné, že jste pana Kwona napadl vy.
Ale to je přece směšné!
Proč bych mu něco takového udělal?
Bylo to kvůli penězům?
Cože?
Prý má vaše agentura velké dluhy. Takže začneme tím?
No tak, detektive.
Kdo byla ta žena s vámi? Co je zač?
Je to ta žena,
která má na starosti vraždu Madam Na a O Ki-huna?
To ne.
A pokud ne, jak je tedy napojená na toho vraha?
Ona s ním nemá nic společného!
Tak mi tedy povězte, co se tam včera večer stalo!
Jun Čcheok.
No tak!
Nesmíš omdlít!
Prober se!
Zůstaň se mnou!
No tak! No tak!
MEZI PŘEDSTÍRÁNÍM CTNOSTI A NEŘESTÍ
EPIZODA 4 DRUHÁ STRANA
Je to snad naše vědomí, nebo podvědomí, co člověku vládne?
Co mění naše osudy? Je to rutina, která se opakuje každý den pořád dokola?
Nebo nepředvídatelné okolnosti a strádání?
Co všechno nás jako lidi může definovat?
Vrozené dispozice?
Nebo jen naše schopnosti?
Inu, to záleží na té osobě, není-liž pravda?
Proč by na tom mělo tak záležet?
Každý člověk je jiný a mění se velmi nepředvídatelným způsobem.
Není to tím, že jsou jiní.
Ale že jsou nedokonalí.
Většina lidí patří do této kategorie nedokonalých lidí.
Neznají své pravé místo, stojí na hraně propasti.
Zdálo by se, že lidé neúnavně hledají smysl svého života.
Ale ve skutečnosti se snaží jen rozhřešit své vlastní vnitřní nejistoty.
Tudíž…
člověk nemůže mít ze své podstaty jen dobré úmysly.
Dělají sobecká rozhodnutí pouze ze sobeckých pohnutek.
Každý sám pro sebe, od začátku do konce.
Proto je naše práce tak…
velice významná.
Proto musíme pokračovat dál.
Dávat směr budoucnosti, určovat směřování vývoje.
Nemůžeme si dovolit takhle ztrácet drahocený čas.
Omlouvám se. Budeme se víc snažit.
Přiveďte tu osobu zpět. Buďte tak laskav.
Ale lejdy Maedo, on už je…
Přiveďte ho zpátky.
Ano.
Zdravím.
Tak jak to jde, detektive?
Úplně se sesypal.
Nejdřív chtěl vidět Kwon Jon-gila,
ale teď už jenom leží bez hnutí a vůbec nic neříká.
Co říkal doktor?
Jeho zranění prý nejsou vážná, mohli by ho propustit odpoledne.
Tak ho nechte propustit a odveďte ho na stanici. Budu se ho mít na co ptát.
Provedu, pane.
Promiňte, co je třeba pro propuštění pana Čang Ho-dže?
Vydržte chvíli, prosím, zeptám se doktora.
Pšt!
Tiše.
Přišel jsem pomoct.
Jak je to možný?
Už jsme to prohledali venku, Kapitáne, nic důležitého. Co děláte?
Pomozte mi trochu.
Mám to, mám to.
Dusík.
Na co to asi je?
Čon… Čonsung Bio.
Čonsung Biotech.
Čonsung Biotech?
Ano.
Zmizme odsud.
Máme si co říct.
Děláš si srandu?
Zase mě obelžeš?
Nechceš najít tu ženskou?
Doktor říkal, že tu hned bude. Prosím, počkejte v čekárně.
Dobře, děkuji.
Držíte pozici, trojko?
Ano, pane.
Podezřelý uprchl, volejte posily!
JEDNOTKA INTENZIVNÍ PÉČE
Posily jsou tady.
Dovnitř, rychle.
Jste poručník pana Kwona? Nasaďte si roušku a vydezinfikujte si ruce.
Máte pět minut.
Pacient je ještě v bezvědomí, podíváte se na něj a půjdete.
Co se stalo? Už jste ho našli?
Forenzní, tohle jsme našli.
Máme tu posily a prohledáváme nemocnici.
Najdeme ho, jak to půjde.
Sakra!
Hjungu.
Proč jsi to udělal?
Proč?
Zasloužím si vědět aspoň to.
Volali nám z JIPky. Někdo tvrdil, že je Kwonův poručník a šel ho navštívit.
Nevracej se.
Jak se cítíš?
Slyšíš mě? Hjungu, to jsem já.
Nevracej se.
Prostě žij…
jako Ho-dže.
Tak jako jsi…
Ksakru.
Tohle je sken.
Zvýším kontrast, ať to vidíte lépe.
Symbiont se usadil podobně jako Sung-džův.
Obvykle se do těla dostane jako larva a přisaje se blízko vršku hlavy.
Ty jejich se usadily u mozkového kmene.
Vzhledem k tomu, že Sung-džo dostal dospělého symbionta od matky,
je pravděpodobné, že ten její bude podobný.
Neotevřeš je.
Kdo je tam?
Víš, kde jsme? Nebo co tu dělají?
Není ti nic? Slyšíš?
Slíbili mi, že mě vyléčí.
Že když to vypiju,
tak už nebudu muset žít jako mrzák.
Pokus je jednoduchý.
Vypijte vodu, která je teď před vámi.
Poté okamžitě dostanete deset milionů wonů na účet.
Můžu?
Ano?
Pokud experiment uspěje, uzdraví se mi noha?
Máte postižení po obrně.
Je to tak.
V případě úspěšnosti…
nebudete muset žít s postižením.
Tak pěkně do dna, jasné?
Deset, sto…
MŮJ DRAHOUŠEK
Volaný účastník je dočasně nedostupný. Po zaznění tónu zanechte zprávu.
Už nebudu muset žít jako mrzák.
Už se kvůli mně nebudeš muset obětovat.
Pomoc!
Prosím, pomozte mi, prosím!
Slíbili, že když…
se to podaří,
mohl bych normálně chodit.
Neměl bych vědět o něčem, co se stalo před tou nehodou?
Seš na tom teď mnohem líp, než před tou nehodou.
Chci si to ověřit. Jestli všechny tvý vzpomínky zmizely.
Prosím.
Slečna Jun Čcheok.
Pane Čangu…
No tak, pane Čangu.
Co vyvádíte, pane Čangu? Vyfotíte nás už?
Ne. To zapadne slunce, než se dočkáme.
Říkal, že se musíme vyfotit, dokud je světlo. Tak honem!
Mě necháte samotnou vyfotit později, že?
Jongčchun. Můžeš se nechat vyfotit později v ateliéru za vlastní peníze.
Probůh, co vyvádíte, pane Čangu? Pojďte k nám. No?
No tak, pospěšte.
No tak.
Tak už?
Už jdu za vámi.
-Proč se musíme fotit dneska? -Vy byste všechno odložil.
Moc vám to sluší.
-Tak vydržte chvilku. -Ale jistě, počkám.
Tak, všichni se dívejte sem. Raz, dva…
Raz, dva, tři.
Proboha. Já říkal, že nechci.
Slavíme, vzpomínáš?
Trochu blíž, kamarádsky.
Ale tak se usmějte, vždyť vás neubude.
Tak, od ucha k uchu.
Dívejte se sem, raz, dva, tři.
Dáš si něco?
BUGANGSKÁ AGENTURA
OBČANSKÝ PRŮKAZ
HLEDANÁ
Slaboch.
Seš pomalej, kamaráde.
Jak chceš tu holku najít takhle zuboženej?
Ty srabe, to se budeš schovávat?
Já že se schovávám?
Stojím přímo za tebou.
Šílíš z toho, viď?
Jsem tu, ale nevidíš mě. A když jo, tak mě nechytíš.
Už dost keců ze stínů. Vylez. Postav se mi, hajzle!
Teď mě vidíš.
Porazíš mě?
Takhle brzo chcípneš.
Nikdo se nám ještě nikdy nepostavil.
Až na jednoho.
Na tebe.
Nechtěl bys to zase zažít?
Ty šílenej hajzle!
Víš,
co tím myslím?
Už si vzpomínáš?
Nebo ne?
BUGANGSKÁ AGENTURA
Neutíkej.
Postav se tomu čelem.
Pěkně zpříma.
Jedině tak budeš moct vyhrát.
Tos mi řekl, kamaráde.
Vzpomeň si.
Není ti nic?
No tak. Tak už vstávej!
Hned tak se neprobere.
I kdyby nabyl vědomí, stejně nikoho nepozná. Nejdřív ho přemůže hlad.
Jak jistě sama víš.
Jak dlouho už tak žiješ?
Nejdřív si poslechnu, kde jsem.
Pokud si vzpomínám,
symbiont se nikdy ven nedostal, že ano?
Co jste to za zrůdy?
Kdo by neustále prováděl takové nelidské hrůzy?
Jak jsi vůbec přežila?
Jak dlouho už žiješ bezvládně?
Je vás snad víc tvého druhu, kromě tebe?
Čirou náhodou…
jsme v Ongsongské nemocnici?
Tak jsme?
Tu nemocnici zavřeli, když skončila druhá světová válka.
Většina budov byla za války zničena a na ruinách vybudovali firmu Čonsung Biotech.
Založili ji bývalý ředitel Kato a Lady Maeda.
Ředitel Šin Dži-o, jeho syn, ho v současnosti zastupuje.
Takže to neskončilo?
Tohle peklo?
Teď mi odpověz.
Co jsi zač?
Ven.
Vyber si.
Chceš být zase jako dřív?
Nebo…
zemřeš takhle?
Nevracej se.
Prostě žij.
Jako Ho-dže.
Tak jak jsi…
Vrať se.
Jestli jsi…
Čang Ho-dže nebo Čang Tchesang.
Buď tím, koho si pamatuju.
Vraťme zpátky čas.
Zkus to.
Už je to dlouho,
slečno Jun Čcheok.