GYEONGSEONG CREATURE
Tae-sang, lita inte på nån.
Det finns ingen här i världen som kan skydda dig.
Du måste klara dig själv.
Förstår du?
Mor, ska du gå nånstans?
In med dig!
Skynda dig!
Kom inte ut.
Vad som än händer och vad du än hör, så kom inte ut.
Göm dig till gryningen och var knäpptyst.
Mor!
Du måste hålla dig vid liv.
Lova mig att du håller dig vid liv vad som än händer. Hör du?
Ner.
Sim Sun-deok. Var är Kim Si-yeong?
Vad menar ni?
Vi vet allt!
Du är kontaktperson åt Kim Si-yeong i Hjältekåren.
Jag har ingen aning om vad ni pratar om.
Du måste hålla dig vid liv. Du måste!
Lova mig att du håller dig vid liv vad som än händer.
Jag tänker också ta det på allvar,
så att jag kan överleva.
Jag dagdrömmer inte om självständighet.
Allt jag vill, i dessa oroliga tider,
är att envist sträva efter att hålla mig vid liv dag efter dag.
Jag trodde att jag hade hållit mitt löfte till min mor.
Skål!
Men sen började mitt liv bli en enda röra.
"Tills körsbärsblommorna faller."
Det var i det ögonblicket.
Nej.
Var det då?
Kan ni hjälpa fångarna?
Jag vill inte att fler oskyldiga ska dö.
Jag borde ha tänkt efter innan jag lovade en sån sak.
Va? Vart tog alla vägen?
Rör er inte!
Vi skjuter!
Spring!
Hallå! Upp med dig, Hui-do!
Gå tillbaka dit ni var.
Annars dödar vi er allihop!
Din jävel.
Gå tillbaka till era celler!
Skjut mig då, din jävel!
Hui-do, nej!
Vad spelar det för roll om jag dör här eller där ute?
Jag tänker fly fast jag dör. Försök hindra mig.
Skjut, era jävla as!
Den här vägen. Det finns en bucklig metalldörr längre bort.
Vi gömmer oss där inne.
Rör på er. Fort!
Skynda er!
Sätt fart!
Stanna!
Det var där allt började.
När den kommer in i människokroppen
tar den över hjärnan.
Efter att ha tagit kontroll över hjärnans synapser…
orsakar den mutationer.
Jag frågade var min mor är.
Svara mig.
Nu.
I slutändan försöker allt liv utvecklas till sin starkaste form.
Människan, i synnerhet, vill bli det mäktigaste rovdjuret.
Och den här lilla organismen i muggen
har gjort det möjligt.
Spring.
Spring!
För närvarande kommer den inte att upphöra att jaga.
Hui-do!
Dess enda instinkt just nu är att överleva och inte visa nåd.
Nej!
Hallå…
KVÄVE KOMPRIMERAD GAS
Hjälp mig.
Helvete!
Kom igen!
Snälla, rädda mig.
Den här vägen.
Människan kommer snart att mötas av en ny värld.
Och den världen
fördes till oss av Seishin.
Er mor.
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN MONSTER OCH MÄNNISKA
AVSNITT 6 KAOS
Intressant tips.
Ni säger alltså
att Ongseong-sjukhuset har koppling till de försvunna kvinnorna.
-Och vi ska utreda det? -Det är våldsbrott.
Vem ska göra det om polisen inte gör det? Ni ansvarar väl för Gyeongseongs säkerhet?
Ongseong-sjukhuset ligger under militär jurisdiktion. Vi kan inte lägga oss i.
Ni vet bättre.
Tae-sang verkar ha hittat Myeong-ja där inne.
Han har släpat med sig min son in och de har hamnat i knipa.
Nå,
vad vill ni?
Jag vill bara ha tillbaka min son oskadd.
Det är allt.
Tror ni verkligen att vi kan lita på honom?
Har ni nånsin sett mig lita på nån så lättvindigt?
Jag litar inte ens på mig själv.
Men ni litar väl på Gyllene skattens folk?
Vi har varit med om så mycket ihop, och vi har hållit ihop som en familj.
Har ni nånsin
fått era naglar utdragna?
Har ni nånsin blivit bränd eller utsatts för eltortyr?
Jag gillar hasardspel, men jag har inte levt så farligt.
Vet ni vad som händer
när vatten blandat med chilipulver hälls i näsan när man hänger upp och ned?
Det vill jag faktiskt inte veta.
Man når en viss punkt
då man inte längre kan förbli människa.
Om de ber en att skälla, skäller man.
Om de ber en att krypa, kryper man.
Familj, kamrater, vem som helst,
spelar ingen roll längre.
Ni skrämmer mig!
Vad är det med er i dag?
Vad är det för tortyrprat?
Om ni hamnar i en sån situation,
försök inte göra motstånd. Berätta bara allt ni vet.
Jag tar inte illa vid mig om ni förråder mig i en sån situation.
Kom ihåg det.
Vi är sena. Vi går tillbaka nu.
Det kommer inte att hända,
men om jag hamnar i en sån sits,
kommer jag inte att förråda nån.
Kom ihåg det, fru Nawol.
Hur länge var ni där inne?
Min mamma är också där inne.
Har ni träffat henne?
Hon heter Sim Sun-deok.
Känner ni henne?
Nej.
Har ni inte hört hennes namn?
Det har jag inte.
Det är kallt.
Drick det här och skynda er hem.
Varför höll ni inte ord?
Jag sa att ni skulle vänta tills jag kom tillbaka.
Han kommer inte tillbaka.
Jang Tae-sang är inget annat än en lågättad jävel.
En lumpen skurk som bara bryr sig om pengar!
"Lumpen skurk"?
Det har ni varit hela livet.
Ni blundade när Joseon gick under och ert folk led.
Kamrat Kwon bad er gå med i vår grupp, men ni vägrade.
Har jag fel?
Låt mig fråga en sak.
Är jag dålig om jag inte kämpar för er sak?
Ni väljer inte sida. Ni har ingen tydlig lojalitet.
Hur kan vi lita på er?
Har ni alltid gjort rätt val med er tydliga lojalitet?
Allt jag ville
var att fly från det här helvetet.
Då skulle du ha väntat!
Du hittar inte ut. Du har ingen plan.
Trodde du att det bara var att lämna cellen?
Och alla de som dog i onödan?
-Deras uppoffring var oundviklig. -Hur då? Du försökte inte ens.
Du hade till och med nyckeln, men blev rädd och flydde som en ynkrygg.
Vad gör du? Släpp mig!
Sluta rättfärdiga och rationalisera dina brister,
dina misstag och din inkompetens!
Du hade inte ens mod att dö,
så våga inte ta andras uppoffringar för givna!
Du sägs vara en man med övertygelse.
Jun-taek måste ha misstagit sig.
Nu listar du namnen på Patriotiska sällskapets medlemmar.
Organisationslistan först.
Herr Jang.
Ni lever.
Allt väl?
Är ni skadad?
Det är ingen fara.
Men Chae-ok…
Jag ser henne inte.
Säg att det inte är sant.
Det kan det inte vara. Hur är det ens möjligt?
Hur kan en människa bli ett sånt monster?
Det är en högt utvecklad varelse.
Den har blivit mäktigare och vackrare än de svaga människorna.
Vad sägs?
Vill ni inte prova själv?
Va?
Vem vet?
Om ni muterar som er mor,
kanske hon känner igen sin dotter.
Galning!
Svara mig.
Svara mig nu!
Den där varelsen…
Berätta hur den kan stoppas.
Det går inte.
För…
jag vill inte stoppa den.
Jag förstår.
Min fru var alltså här.
Hon skrev ett meddelande på väggen, men det är oklart vad som hände sen.
Vi vet inte om hon är kvar.
Försöker Chae-ok ta reda på det?
Jag är ledsen att jag inte kunde stanna med henne till slutet.
Var inte det.
Jag vet att ni gör er del, herr Jang.
Det har jag alltid vetat.
Även om ni inte visar det utåt,
visste jag att ni skulle fatta rätt beslut.
Ni räddade de här människorna, herr Jang.
Vi har långt kvar.
De måste flyttas till en säker plats.
Kan ni ta hand om dem?
Det finns en nödutgång där borta. Ta trapporna till andra våningen.
Längst bort i östra korridoren finns en tom avdelning.
Tuberkulos spreds nyligen där, så det är tomt just nu.
Ni kan nog gömma er i några timmar.
-Är informationen tillförlitlig? -Jag betalade ett högt pris för den.
Och ni?
Jag ska hitta fröken Yoon. Vi ses där.
Snälla, gör det.
Hör på. Jag vet att ni är trötta, men vi kan inte stanna här.
Vi går, så förbered er och följ med mig.
Nu går vi.
Vänta.
Herr Jang bad mig ge er den.
Ni täcker bakåt.
Kallade ni på mig, direktören?
Idiot.
Dumma idiot!
Din jävel!
Varför är alla dörrar öppna?
Varför är cellerna tomma?
Varför?
Ge mig lite tid. Jag tar reda på vad som hände.
Så du vet inte?
Det är du som har befälet här, idiot!
Dumskalle!
Jävla idiot!
Förlåt mig, herrn!
Herrn, vi har ett problem!
Vad är det?
Lik infekterade med mjältbrand har hittats på plan 2-1-området.
Hur sa?
Och exemplaret?
Det hade redan försvunnit när smittskyddsplutonen kom dit.
Berätta i detalj.
Vakten som upptäckte det, samt alla 13 lik, hade infekterats av mjältbrand.
Nio av dem var Joseon-fångar som hade rymt.
Var är resten?
Strunta i de döda. Var är josenjing-jävlarna som lever?
Jag ber om ursäkt, herrn. Vi har inte hittat dem än.
Herrn, ett meddelande från huvudporten.
Vad är det nu, då?
Polismästare Ishikawa är här. Det gäller fallen med försvunna kvinnor.
Va?
Hörde du, Soma? Till och med Ishikawa har märkt att nåt är fel.
Förlåt mig, herrn!
Lös det här omedelbart.
Uppfattat!
Om en enda josenjing-jävel flyr från sjukhuset,
kommer du och din familj att fängslas i deras ställe.
Jag skär personligen ut deras tarmar medan de fortfarande lever.
Förstått?
Förstår du, din jävla tjockskalle?
Uppfattat!
Värdelösa skitstövel.
Gå fortare.
Vi två ska hitta varelsen.
Om vi gör det, vad gör vi då?
Jag ska stoppa den till varje pris.
Det är ju omöjligt.
Tänk ut ett sätt.
Ni skapade den.
Överste Kato.
Vad är det?
Vi letar efter exemplaret,
men jag är rädd att vi måste släppa ut resten av kvävgasen på plan två
för att få ut varelsen.
Och om ni inte lyckas fånga den ens efter att ni har gjort det?
Det är därför jag är här för att be om ert tillstånd.
Om vi misslyckas med att söva varelsen…
Skjuter ni ihjäl den?
Vi har inte råd att förlora fler män.
Ge mig tillåtelse att döda den.
Det finns bara ett sätt att döda Seishin på.
Vad är det, herrn?
Bränn den.
Men tror ni verkligen
att ni kan?
Överste?
Det är trots allt er mor.
Kan ni döda den?
Fan!
Hon ser annorlunda ut, men det är fortfarande er mor.
Tror ni verkligen att ni kan döda den? Tror ni det?
Ett meddelande från herr Shiro, frun.
UPPDRAG RÄDDA AKIKO HAR INLETTS
Det var ett tag sen, direktör Ichiro.
Vad har ni för ärende?
Sjukhuset påstås vara kopplat till de försvunna kvinnorna.
Som ni vet är sjukhuset stängt.
Inga utomstående får komma in, utan undantag.
Och orsaken är?
En okänd smittsam sjukdom.
Den är väldigt smittsam, så jag hoppas att ni förstår.
Ni säger att den är smittsam,
men ni bär inga skyddskläder eller särskild utrustning.
Då borde vi också vara säkra. Inte sant?
Sjukhuset ligger under militär jurisdiktion.
Polisen har inte befogenhet att göra undersökningar här.
Civila har försvunnit, så polisen får ingripa och undersöka.
Få mig inte att tappa ansiktet.
Vi måste undersöka saken, som en ren formalitet.
Ursäkta oss.
-Flytta flickan till en annan plats. -Ja.
Upp med händerna.
Vem är ni?
Hur kom ni in?
Jag letar efter nån.
Var är kvinnan?
Var är flickan som var här?
Gå in. Nu!
Det hinner jag dessvärre inte.
Gå in!
Jag sa ju till er.
Jag kan inte slösa tid här med er.
Det är lönlöst.
Spara på krafterna.
Vad fan vill ni?
Snart
kommer er innerligt saknade Seishin.
Har det gått tio år?
Jag vet inte om er mor känner igen er.
Status?
Vi har motat in den i hissen.
Hallå.
Hallå!
Det var kvinnan. Hon tog mina kläder.
Hon tog mina kläder och herr Soma slog mig.
Var är kvinnan nu?
Fanjunkaren.
Vad händer med kvinnan?
Kommer hon att dödas av varelsen?
Håll käften, josenjing-jäkel. Du ska inte prata.
Ursäkta.
Döda henne.
Döda henne, Seishin!
Sluka din dotter!
Gör det!
Mor!
Mamma?
Är det du, mamma?
Är det verkligen du?
Mamma…
Mamma!
Fånga den!
Mor…
Släpp ut kvävgasen.
Släpp ut kvävet!
-Eld! -Eld!
Sluta!
Var är flickan?
Var är flickan? Leta upp henne!
Nej! Släpp mig!
-Släpp! -Vad är det?
-Mamma! -Vart är ni på väg?
Lugn!
Vart är ni på väg? Mot er död?
Det var min mor.
Va?
De jävlarna förvandlade min mor till den där varelsen.
Snälla, hjälp mig.
Hjälp mig.
Hjälp mig!
Otroligt.
Den stod emot all kvävgas vi sköt mot den.
Kan modersinstinkten…
ha besegrat Najin till slut?
Vad ska vi göra åt flickan?
Låt henne inte leva.
Uppfattat!
Följ med mig, allihop.
Jakten börjar nu!
Uppfattat!
Sök noggrant!
Smaka på den. Det borde få er att må bättre.
Jag tänker inte fråga om ni mår bra.
Det vet jag att ni inte gör.
Men ändå…
Jag hoppas på bättring.
De sista orden min mor sa till mig var:
"Du måste hålla dig vid liv."
Hon sa åt mig att överleva vad som än händer.
Jag var nio år då.
Jag var för liten för att riktigt förstå
vad det innebar att överleva utan min mor.
Låt oss ta oss härifrån levande.
Sen tar vi god tid på oss och gör upp en plan.
Har ni fler?
Ja.
Vad gör ni?
Ni får inte parkera här.
Jag väntar på polismästaren.
Och min rygg värker. Vänta.
Jag blev sugen.
-Man får inte dricka här. -Var inte så sträng mot er själv.
Vad säger ni? Ska vi ta oss ett glas?
Det är en kylig kväll.
En klunk av det här värmer gott.
-Det är förbjudet. -Va?
Vänta.
Inte ens champagne?
Cham…
Ett ögonblick.
Den här vägen. Kom!
-Hur var det på plan tre? -Allt lugnt.
-Och plan två? -Inget.
Det verkar som om hon redan har flytt.
Genomsök hela militäravdelningen,
det underjordiska labbet och intagningsavdelningen.
Uppfattat!
Fanjunkare Haneda!
Ni bör se det här.
Hjälp oss.
Helvete.
-Har ni sökt på den sidan? -Vi håller på.
Börja med avdelningen längst ner.
-Det var ju där tuberkulos spreds nyss. -Inga invändningar.
Det är en order!
Uppfattat.
Far!
Chae-ok.
Är du oskadd?
Myeong-ja?
Låt oss fly med er, herr Jang. Jag vill ge mig av.
Vi har tio minuter på oss.
Vi börjar röra på oss prick klockan sex.
Alla måste sätta sig i lastbilen inom tio minuter.
Och om vi inte lyckas få in alla i tid?
Vad händer då?
Lastbilen åker i tid, oavsett.
Spärra alla ingångar till militäravdelningen.
Spärra av byggnaden. Verkställ!
Uppfattat!
Är ni beredda?
Då
börjar vi.