CREATURA DIN GYEONGSEONG
Mama mi-a spus cândva:
„Dacă poți să creezi atâtea forme diferite pornind de la un simplu fir de ață,
imaginează-ți ce poate fi creat când se unesc
firele destinelor!
Întorsăturile imprevizibile ale sorții
dau formă unei noi vieți
și îi imprimă traiectoria.
O singură întâlnire, aparent accidentală,
poate face ca zilele, erele și spațiul
să capete toate o nouă dimensiune.” Așa a zis.
Când te simți atras vag, dar, totuși, evident și palpabil, de altcineva…
rezultatul e imprevizibil.
E o forță incomensurabilă care te lasă fără suflare.
Până se întâlnesc, ea nu le dă pace celor atrași unul de altul.
Mi-a spus că în asta constă marea putere a destinului.
Iartă-mă!
Am întârziat.
CREATURA DIN GYEONGSEONG ÎNTRE CAUZALITATE ȘI DESTIN
EPISODUL 4 ÎNTIPĂRIRE
De unde au lansat artificiile?
De la est de Namsan, lângă Spitalul Ongseong, domnule.
- Spitalul Ongseong? - Da, dle.
Ar trebui să fie pe aproape! Găsiți-i pe cei care au lansat artificiile!
Da, domnule!
Aici, domnule!
Acolo!
Repede!
Unde e Jang Tae-sang acum?
Mă scuzați, domnule!
Credeam că sunt pe urmele lui, dar…
Unde l-ai pierdut?
În drum spre districtul trei din Bonjeong.
Plătesc eu!
Ba nu! Plătesc eu.
Unde să…
- Hei! - Ce naiba?
Hei, tu!
Liniștește-te!
Pleci fără să-ți ceri iertare?
Lasă-l! Hai să mergem să mai bem!
Lungimea mânecilor și a pantalonilor e pe gustul dv.?
Îmi vin perfect.
Îmi vine bine stilul ăsta îndrăzneț.
Sunteți rănit, dle?
Unde e ricșa?
Vă așteaptă în spate.
Poți să modifici ricșa ca să ascundă o persoană?
Pe când vă trebuie?
Vino în spatele croitoriei dlui Heo la ora 21:00!
E suficient loc?
Voi returna ricșa fără greș, de îndată ce termin cu ea.
O clipă, dle!
Aveți grijă, stăpâne Jang!
Oare e posibil
ca Jang Tae-sang să se fi strecurat în Spitalul Ongseong?
Corect.
Eu, Jang Tae-sang,
am decis să intru în Spitalul Ongseong
pentru a-mi proteja magazinul și oamenii, în ciuda rănilor suferite.
Am auzit că vrei să scoți pe cineva din Spitalul Ongseong.
Vreau să ajut.
Riști să fii grav rănit.
Permite-mi să ajut!
Vin cu tine.
Nu mergem la plimbare.
Unul dintre camarazii mei a fost arestat și dus la spital.
Tu o vei putea căuta Myeong-ja. Doar ajută-mă să intru!
N-o voi putea scoate decât pe Myeong-ja de acolo.
Va trebui să-ți găsești singur o cale de a ieși din spital.
Știu asta.
Dacă, din întâmplare, dai de necaz,
e posibil să fiu nevoit să mă prefac că n-am văzut.
N-am să-ți port pică.
Vă rog, mai gândiți-vă o dată la ce vreți să faceți!
E un plan mult prea periculos!
Uite ce e!
Sunt Jang Tae-sang.
Gloanțele și săbiile japoneze nu fac discriminare.
Mă voi feri de ele. Voiam să vă spun să nu vă îngrijorați.
Să vă întoarceți viu!
Vă voi pregăti coniacul preferat.
Să mergem!
Mi-am riscat viața, dar…
Nu asta am stabilit.
Ai zis că ai găsit-o pe Myeong-ja. Mi-ai trimis și-un bilet. Ce se petrece?
Urma să o scot după ce găseai o cale de ieșire
și trimiteai semnalul.
Bine. Fie!
Să zicem că a fost o neînțelegere!
Dar de ce i-ai adus pe copiii ăia?
Îi cunoști?
- Nu. - Atunci, de ce?
De ce ai adus niște străini?
Ce-a fost în mintea ta? De ce?
Salvează-i!
Altfel, vor muri cu toții.
Să vorbim după ce coborâm de aici!
Doi sunt deja morți,
iar restul nu vor face zgomot pentru o vreme.
Bun, copii! Urmați-mă!
Haide!
Vino!
Să mergem!
Ce accident s-a produs?
Nu pare să fie fapta cuiva din exterior.
Cred că făptașii sunt copiii care au evadat, dle.
Nu stați degeaba!
Despărțiți-vă și găsiți copiii! Duceți-vă!
Da, domnule!
Ce se petrece? Unde e Myeong-ja?
Exact asta nu știu.
Cine naiba sunt copiii ăia?
Habar n-am.
Erau în laborator.
Un laborator?
Aici?
Tu cine ești?
Kwon Jun-taek, amicul lui Tae-sang.
Mi-a povestit despre voi doi.
Cine e japonezul?
Lucrează la spital.
Nu pare să fie soldat sau doctor.
E de încredere?
Prioritatea e salvarea lui Myeong-ja. Să ne concentrăm la asta!
Mai întâi ar trebui să discutăm ce vom face cu copiii.
Îmi poți da detalii despre laborator?
Am lucrat la o fabrică de muniție
înainte să fiu târâtă aici.
Mi-au dat injecții în fiecare zi.
Injecții pentru ce? De ce zilnic?
Nu știu.
Am văzut cum ceilalți copii au murit unul câte unul.
Unii au murit după ce au avut febră mare.
Alții au murit în somn.
În fiecare zi auzeam oameni urlând de durere…
implorând să fie salvați.
Încontinuu…
implorau să fie salvați.
Am mai văzut asta în Manciuria.
Făceau experimente inumane pe oameni.
Se pare că și aici fac același lucru.
Și ce?
Vrei să spui că Myeong-ja e supusă la ceva similar?
E posibil.
E un motiv în plus ca să nu mai amânăm.
Dacă mai amânăm, Myeong-ja ar putea păți ceva.
Mai întâi, copiii au…
Nu mă privește.
Tu ai creat situația asta, tu s-o rezolvi!
Chiar n-o să faci nimic pentru copiii aceștia?
Am o treabă de rezolvat. Am probleme până peste cap.
Dacă n-o duc pe Myeong-ja la Ishikawa,
voi pierde tot ce am și pe toți cei dragi.
Nu am timp sau motiv să-mi pese de străini,
așa că nu-mi pasa responsabilitatea!
Nu-mi risc viața ca să-i salvez! O găsesc pe Myeong-ja și o scot de-aici. Atât!
Sunt de negăsit.
Poate au părăsit deja spitalul.
Nu, e prea bine păzit. N-aveau cum să scape așa de ușor.
Căutați mai atent!
Se ascund aici, pe undeva.
Copiii se pricep la de-a v-ați ascunselea.
Vor încăpea cel puțin doi.
Nu avem timp. Să începem cu cei mai mici! Tu și tu!
Și…
De ce ai făcut asta?
Ce te-a speriat?
Vino aici!
Cine e omul acela?
Care e rolul lui în acest spital?
Cine e?
El e Sachimoto.
E pictorul pe care-l căutai.
El e.
Ce e ăla?
E un cadou de la fiica mea.
Ni le-a făcut la 12 ani.
Tocmai învățase să sculpteze.
Ne-a dat mie și mamei ei câte unul.
Apropo! Cum ați ajuns voi doi detectivi?
O căutăm pe soția mea, care a dispărut acum zece ani.
Legat de asta.
Ai desenat-o acum aproximativ un an?
Da.
O cunoști pe femeia din desen?
Când și unde ai întâlnit-o? Nu…
Știi cumva unde se află acum?
Ce fel de relație ai cu ea?
E mama mea.
Mă mulțumesc cu orice.
Spune-mi tot ce știi despre ea!
Știi…
unde e mama mea?
E rapidă, se mișcă fără zgomot
și e periculoasă.
Și, în plus, e și puternică.
Câte asemenea creaturi mai poți crea?
Nu știu.
E singurul specimen cu care am avut succes.
Toate celelalte specimene au murit sau au avut diverse lipsuri.
Trebuie să mărești rata de succes.
Mi-ar plăcea să-i arăt Maiestății Sale acest rezultat cât mai curând posibil.
Am terminat pentru ziua de azi. Duceți restul prizonierilor sus!
Am alte treburi de rezolvat. Mă scuzați!
Duceți-i înapoi!
Îmi pare rău.
Nu știu.
Ai spus că tu ai desenat asta.
Da, e desenul meu.
Dar legat de locația ei…
nu știu nimic.
Chiar nu știi?
Am petrecut zece ani căutând-o.
Mai bine de trei ani în Manciuria.
Văzând desenul, m-am întors fugind,
sperând că cel care l-a desenat știe unde e, dar spui că nu știi.
Ești sigur că nu știi?
Îmi cer scuze!
Poți să tragi o ricșă?
Am tras una de câteva ori.
Vino încoace!
De acum înainte,
tu ești liderul.
Ca bărbat,
e responsabilitatea ta să scoți copiii ăștia de aici. Bine?
Ne vom juca de-a v-ați ascunselea.
Nu lăsați soldații japonezi să vă găsească
până nu se oprește ricșa!
Nu scoateți niciun sunet! Puteți să faceți asta?
Câștigați, nu vă lăsați prinși, și vă voi mai da una, ca premiu.
Puteți?
Poftim!
Ce plănuiți?
Vom scoate copiii din spital.
Să facem asta mai întâi, dră Yoon Chae-ok!
Poftim? Din camera dlui Sachimoto?
Da, domnule! Am auzit de acolo țipătul unei fetițe.
Dle Sachimoto.
Dle Sachimoto!
Deschide-o!
Dle Sachimoto.
Ce este?
Unde mergeți, dle Sachimoto?
De ce întrebați?
Niște copii au evadat din laboratorul subteran.
Și?
Unul dintre caporali
a auzit țipătul unei fetițe venind din camera ta.
Doar îmi curățam camera de gunoaie.
Putem să aruncăm o privire în cărucior?
Uită-te doar în față și fugi!
Nu ezita și nu te pierde cu firea!
Nu te opri și nu privi înapoi când treceți de porți!
Așteaptă!
Ai încredere! Stai drept!
Pur și simplu pleci exact cum era vorba să faci. Înțelegi?
Deschideți porțile!
Hei!
Spune-i dlui Ichiro că oaspetele din Bonjeong e aici!
Da, domnule!
Mai vrei să verifici ceva?
Spune-mi!
Să informez poliția militară de fiecare dată când fac curat în cameră?
Nu. Îmi cer scuze pentru deranj, dle Sachimoto.
CASĂ DE AMANET
Du-te numaidecât și adu-l pe dl Gu!
Da, doamnă!
Și ceilalți copii? Unde sunt?
Vai! Nu e doar unul, ci sunt doi!
Haideți!
- Ușurel! - Bravo!
- Te-ai descurcat bine.
Bună treabă!
- Bună treabă! - Bravo!
Vai de mine! Încă doi?
Haideți! Sus cu voi!
Un bărbat ți-a dat asta?
Da, dar chiar am câștigat?
La ce anume?
La de-a v-ați ascunselea.
A zis că ne mai dă o cutie cu fursecuri
dacă nu suntem prinși de soldații japonezi.
Da! Așa e. Ați câștigat!
Fără îndoială.
Cred că vă e foame. Veniți să vă dau de mâncare!
- Să mergem! - Să mergem!
Veniți pe aici!
Carotida a fost tăiată dintr-o lovitură.
Era și un băiat adolescent printre copiii evadați.
Nu a fost el. Ucigașul știe să folosească un cuțit.
Vezi dacă era vreun josenjing printre soldații cu acces la laborator!
Da, domnule! De îndată!
A sosit musafirul din Bonjeong.
Îmi cer scuze că v-am lăsat să așteptați! Am fost reținut de o serie de probleme.
Pot să vă întreb de ce sunteți aici la ora asta, dnă?
Jang Tae-sang.
Cred
că dânsul se află chiar acum în spital.
Din informațiile noastre…
ÎNCHISOARE
…Myeong-ja e închisă în închisoarea de la subsol.
Mai sunt și alți oameni din Joseon acolo?
Așa se pare.
Să ne grăbim! Mai sunt doar trei ore până în zori.
Situația se va complica dacă nu plecăm până atunci.
Am înțeles.
În curând voi ieși din tură.
Vor intra la bănuieli dacă nu mă întorc la timp.
Da. Înțeleg.
Dacă ajungeți la subsol, găsiți-l, vă rog, și pe fratele meu!
Îl cheamă Oh Sang-deok.
Are 20 de ani și e de statură medie.
Are o aluniță cât degetul mare lângă urechea dreaptă.
Găsiți-l, vă rog!
Aveți cuvântul meu
că-l vom căuta.
Mulțumesc!
Și eu va trebui să-mi iau rămas-bun.
Sper din tot sufletul să găsești ceea ce cauți.
Bun. Ar trebui să pornim și noi.
Și voi doi ar trebui să plecați.
L-ai găsit pe Sachimoto, dar n-ai obținut ce căutai.
Am ajuns la sfârșitul contractului, așa că vă puteți înceta investigația.
Asta va rămâne la mine.
Am promis s-o aducem înapoi pe Myeong-ja.
Ați aflat unde e. E mai mult decât suficient.
Ți-ai respectat promisiunea, așa că și noi o vom respecta pe a noastră.
După cum am spus, v-ați făcut partea!
Ai un talent să enervezi oamenii.
De ce mă tot obligi să repet?
Am făcut eu asta?
Merg eu în față.
Vezi să nu te rătăcești!
Vă rog…
scuzați-i purtarea!
Fiica mea ia orice promisiune foarte în serios.
Da, păi…
Fir-ar să fie!
Ce au pățit?
Îți explic mai târziu.
Vino!
Ești bine?
Cum adică?
Trebuie să coborâm pe acolo?
E beznă.
Măcar știi unde duce?
Pentru Dumnezeu!
Nu e timp de pierdut.
Voi investiga puțin. Luați-o înainte!
Vin și eu imediat.
E cineva pe acoperișul spitalului! Vă rog să verificați!
Stai cu ochii pe el!
Da, domnule!
Mi-am luxat glezna. Nu-ți face griji!
Ce naiba?
Pe aici!
PENTRU INDEPENDENȚA COREEI
- Repede! - Hai!
Pas alergător!
E o urgență!
Intrăm în spital! Veniți!
Da, domnule!
Trezirea!
Tu! Josenjing-ule! Ridică-te!
Avem un intrus. Plutonul de control al bolilor,
înarmați-vă și mergeți în laboratorul subteran. Repede!
Da, domnule!
Iertați-mă, doamnă Maeda!
Acest gen de incident e o premieră.
Îmi cer scuze pentru neplăceri!
Cei care se consideră fără cusur
tind să coboare garda mult mai ușor.
În orice caz,
cea pe care ți-am dat-o în grijă trebuie protejată!
Până se naște copilul,
ea nu trebuie să fie rănită
sau ucisă.
Sunt sigură că ești conștient de asta.
Da, doamnă Maeda.
Merg acum să văd să fie așa.
Deschide-o!
Ieși!
Acum! Ieși!
Târâți-o afară!
Nu!
Nu vreau să mor!
Vă rog, nu mă ucideți!
Dați-mi drumul!
Vă rog, nu mă ucideți! Vă rog!
Ce se va alege de noi?
Cruțați-mi viața!
Vă rog, nu mă ucideți!
Ajutor!
Vă rog! Vă implor! Sunt însărcinată!
Vă rog, cruțați-mi copilul!
Dacă vrei să nu mori, taci!
Ține-ți gura și nu mai face scandal!
Dacă faci asta, vei fi în siguranță, cel puțin, până la nașterea copilului.
S-a auzit de la subsol? Intrusul a ajuns deja atât de jos?
Nu cred.
De acum încolo, monitorizați și păziți căile de acces la laboratorul subteran!
Niciun străin care a văzut laboratorul subteran
nu poate să iasă viu de aici.
Ați înțeles?
Da, domnule!
Probabil au aflat că suntem înăuntru.
De ce s-a tras?
Indiferent de motiv, nu mai putem folosi scările de urgență.
Și ce facem acum?
Sachimoto mi-a arătat o altă cale de acces.
Pe aici se ajunge la spălătoria de la subsol, nivelul doi.
Pe acolo se trimit halatele chirurgicale de la laboratorul subteran la spălătorie.
E destul de lată ca să încapă un om.
Unde e camera de odihnă?
E chiar vizavi.
Curățați zona! Grăbiți-vă!
Ești bine?
Să ne grăbim!
- Voi, la celelalte etaje! - Da, dle!
Repede!
E o urgență! Fiți vigilenți!
Da, să trăiți!
O luăm înainte.
Trebuie să ne grăbim. E un soldat pe urmele noastre. Haide!
Nu sunt rănit. Sunt bine. N-am nimic.
Ești rănită?
N-am pățit nimic.
Ești bine?
Nu mișcați!
Dă-mi-o!
Josenjing împuțit!
Chae-ok!
Domnule, ajutați-mă!
Ființa aceea… Creatura aceea…
vine încoace!
N-ai lăsat bravura nici în halul ăsta.
Bravură? A fost curaj, nu bravură.
N-am fost nesăbuit, ci încrezător că voi putea câștiga.
Cred că prietenul tău a fugit deja.
Ne-am înțeles ca, odată intrați, să acționăm independent.
Vei fi bine?
Da. Pot să îndur orice.
Hai s-o găsim pe Myeong-ja!
Ar trebui să ne despărțim.
Stăpâne Jang, verifică închisoarea de la subsol!
Eu cobor la nivelul trei.
Cobor eu în locul tău.
Nu vezi că e rănit?
Rămâi lângă el și ajută-l!
Dar, tată…
Fă cum îți spun!
Așa, ne putem mișca eficient.
Să ne întâlnim peste o oră la locul stabilit!
Dacă întârzii, nu mă așteptați! Știi cum merge treaba.
Să ai grijă!
Poți să te duci cu el. Eu voi fi bine.
Mă descurc singur.
Urmează-mă!
Am auzit multe focuri de armă mai devreme. Nu crezi că se întâmplă ceva ciudat aici?
Rămâi aici deocamdată!
Subtitrarea: Oana-Meda Pop