A SÖTÉTSÉG TEREMTMÉNYE
Anyám egyszer azt mondta nekem:
„Egyetlen fonallal is számtalan formát alkothatsz.
Gondolj bele, hányféle alakot ölthet az,
ha két ember találkozik!”
A sors kiszámíthatatlan kötelékei
új életet alkotnak,
majd vezetik az útján.
Egy látszólag véletlen találkozás erejéig
a napok, a korok és a tér,
egy meghatározott irányba haladnak az anyám szerint.
Egy vonzerő, ami halványnak tűnik, mégis oly tiszta és érzékelhető.
Dacol a józan ésszel.
Egy szeszélyes erő, ami ledönt a lábadról.
Egy folytonos egymás felé húzás. Míg végül a két rész eggyé nem válik.
Azt mondta, ebben rejlik a sors ereje.
Bocsásson meg!
Elkéstem.
A SÖTÉTSÉG TEREMTMÉNYE VÉLETLEN ÉS SORSSZERŰ KÖZÖTT
NEGYEDIK EPIZÓD BEVÉSŐDÉS
Hol lőtték fel a tűzijátékot?
Namszantól keletre, az Ongszong Kórháznál, uram.
- Az Ongszong Kórháznál? - Igen.
Valahol itt kell lenniük.
- Találják meg az elkövetőket! - Igen, uram!
Erre, uram!
Menjenek!
Mozgás!
- Hol van most Jang Tae-sang? - Elnézést, uram!
Végig a nyomában voltam, de aztán…
Hol vesztette el?
Pondzsong harmadik kerülete felé tartva.
- Most én fizetek. - Nem, én állom.
Hol vagyunk?
- Hé! - Mit csinál?
Mi az, nem lát?
Csigavér!
Bocsánatot kell kérnie!
Menjünk, igyunk még egyet!
Megfelel az ujjak és a nadrág hossza?
Tökéletes.
Jól áll nekem ez a merész stílus.
Fáj valamije, uram?
A riksa?
Hátul vár önre.
Meg tudod oldani, hogy beférjen még egy ember?
Mikorra kellene?
Találkozzunk Heo úr szabászata mögött ma este kilenckor!
Ez megteszi?
Amint végeztem, visszahozom a riksát.
Egy pillanat!
Vigyázzon magára!
Nem lehet,
hogy Jang Tae-sang bejutott az Ongszong Kórházba?
Így van.
Én, Jang Tae-sang,
úgy döntöttem, belopózom a kórházba,
hogy a sérüléseim ellenére megvédjem a boltomat és a szeretteimet.
Úgy hallottam, hogy kihoz valakit az Ongszong Kórházból.
Szeretnék segíteni.
Nagy veszélynek teszi ki magát.
Hadd segítsek önnek!
Veled megyek.
Nem esti sétára indulunk.
Az egyik bajtársamat letartóztatták, és bevitték a kórházba.
Nem foglak hátráltatni a terveidben. Csak vigyél be!
Myeong-ja az egyetlen, akit ki tudok hozni.
Egyedül kell majd kijutnod arról a helyről.
Igen, tudom.
Ha bajba kerülsz,
valószínűleg nem tudok segíteni neked.
Nem fogok neheztelni.
Kérem, gondolja ezt át még egyszer!
Ez a terv túl veszélyes.
Figyeljen!
Jang Tae-sang vagyok.
A japánok kardjait és fegyvereit ez nem fogja érdekelni.
Azokat majd én kicselezem, szóval ne aggódjon!
Remélem, épségben visszatér.
A kedvenc konyakjával fogom várni.
Menjünk!
Az életemet kockáztattam ezért…
Nem ebben egyeztünk meg. Azt mondta, megvan Myeong-ja.
Még üzenetet is küldött. Mi ez az egész?
Úgy terveztem, hogy miután kijut innen, és jelez,
akkor fogom kihozni őt.
Jól van. Lehet, hogy félreértés történt.
De mi a helyzet a gyerekekkel? Ismeri őket?
- Nem. - Akkor meg?
Miért hozott magával vadidegeneket?
Mégis mit képzelt? Mit akart?
Megmenteni őket.
Máskülönben meghaltak volna.
Ezt majd később megbeszéljük.
Kettő meghalt.
A többi meg még egy ideig nem csap zajt.
Jól van, gyerekek! Kövessetek!
Gyere!
Jól van. Menjünk!
Miféle incidens történt?
Nincs nyoma annak, hogy bárki is bejutott volna.
Ez biztos a kiszökött kölykök műve.
Ne ácsorogjanak itt!
Menjenek és keressék meg őket! Mozgás!
Igen, uram!
Mi ez az egész? Hol van Myeong-ja?
Nem tudom.
- És kik ezek a gyerekek? - Fogalmam sincs.
A laborban voltak.
Laborban?
Van itt labor?
Maga kicsoda?
Kwon Jun-taek, Tae-sang barátja.
Mesélt önökről.
És ki a japán fickó?
A kórházban dolgozik.
Nem tűnik se katonának, se orvosnak.
- Bízhatunk benne? - Myeong-ja kimentése a legfontosabb.
Koncentráljunk erre!
Előbb találjuk ki, hogy mi legyen a gyerekekkel!
De mi ez a labor, amit említett?
Egy lőszergyárban dolgoztam,
mielőtt idehurcoltak.
Mindennap injekciókat kaptam.
- Miféle injekciók lehetnek ezek? - Nem tudom.
Csak azt láttam, hogy a többi gyerek sorra hal meg.
Néhányan a magas láztól.
Mások álmukban.
Mindennap hallottuk a keserves sikolyokat…
Kegyelemért könyörögtek.
Folyton…
folyton sikoltoztak.
Mandzsúriában láttam hasonlót.
Brutális emberkísérleteket végeztek.
Úgy tűnik, itt is ez történik.
Szóval?
Azt akarja mondani,
hogy Myeong-jával is ez történik?
Lehetséges.
Még egy ok arra, hogy ne keveredjünk bele.
Ha tovább késlekedünk, baja eshet Myeong-jának.
- De a gyerekeknek… - Ez engem nem érdekel.
Maga okozta ezt a gondot, szóval oldja is meg!
Tényleg nem akar nekik segíteni?
Nekem is épp elég problémám van. Nyakig ülök a pácban.
Ha nem viszem el Myeong-ját Ishikawának,
elveszítek mindent és mindenkit, aki fontos nekem.
Nincs időm idegenekkel foglalkozni,
szóval ne keltsen bennem bűntudatot!
Nem kockáztatom értük az életemet.
Megtalálom és kiviszem Myeong-ját, megértette?
Nem találjuk őket.
Talán már el is hagyták a szárnyat.
Nem, szigorúan őrzik, nem juthattak ki.
Nézzenek körül alaposabban!
A közelben kell lenniük.
A gyerekek nagyon ügyesen bújócskáznak.
Ide ketten beférnek.
Sietnünk kell. A legkisebbek mennek előre. Ti ketten.
Aztán…
Miért sikoltottál? Mitől ijedtél meg?
Gyere!
Ki ez a férfi?
És pontosan mit csinál a kórházban?
Ki ő?
Sachimoto.
A festő, akit keresett.
Ő az.
Az mi?
A lányomtól kaptam.
Tizenkét éves korában.
Akkor tanulta a fafaragást.
Az anyjának is csinált egyet.
Egyébként hogy lett magukból kopó?
A feleségemet kerestük, aki tíz éve tűnt el.
Tessék!
Ezt maga rajzolta tíz évvel ezelőtt?
Igen.
Ismeri ezt a nőt?
Mikor és hol találkoztak? Vagyis…
Tudja esetleg, hogy most hol van?
Honnan ismeri őt?
Ő az édesanyám.
Bármit megteszek.
Csak mondja el, hogy mit tud róla!
Tudja, hogy…
Hogy hol van most?
Gyors, hangtalan,
és veszélyes, igaz?
De elsősorban roppant erős.
Hányat tud még alkotni?
Jó kérdés.
Eddig ez az egyetlen sikeres példány.
Az összes többi vagy meghalt, vagy elkorcsosult a folyamat során.
Javítani kell a hatékonyságon.
Szeretném minél előbb bemutatni az eredményeket őfelségének.
Mára végeztünk. Vigye vissza a maradék foglyokat!
Nekem most más dolgom van. Elnézést!
Vigyék vissza őket!
Sajnálom.
- Nem tudom. - Azt mondta, maga rajzolta.
Igen, én rajzoltam.
De hogy hol van…
Azt sajnos nem tudom.
Tényleg nem tudja?
Az elmúlt tíz évben őt kerestem.
Több mint három évet Mandzsúriában.
Amikor megláttam a rajzot, visszatértem,
remélve, hogy készítője tudja, hol van. De maga nem tudja?
Biztos nem?
Szörnyen sajnálom.
Tudsz riksát húzni?
Párszor már csináltam.
Gyere!
Mostantól…
te leszel a vezér.
Férfiként…
a te dolgod lesz kivinni a gyerekeket. Világos?
Most bújócskázni fogunk.
Nem szabad, hogy a katonák rátok találjanak,
amíg a riksa meg nem áll.
Szóval egy mukkot se!
Menni fog?
Ha nyertek a bújócskában, kaptok még egy ilyet jutalmul.
Rendben?
Tessék!
Mit tervez?
Kijuttatjuk a gyerekeket.
Először erről gondoskodjon,
kisasszony!
Micsoda?
Sachimoto szobájában?
Igen, uram. Egy kislány sikolyát hallottam.
Sachimoto úr!
Nyissa ki!
Sachimoto úr!
- Mi az? - Hová megy, Sachimoto úr?
Miért kérdezi?
Megszökött pár kölyök a föld alatti laborból.
És?
Az egyik emberem
egy kislány sikolyát hallotta a szobájából.
Csak kitakarítottam a szemetet a szobámból.
Benézhetnénk a kocsiba?
Csak nézz előre, és fuss!
Ne hezitálj, ne bizonytalankodj!
Ne állj meg, és ne nézz vissza, amikor átmész a kapun!
Várj!
Légy erős és határozott!
Csak kimész innen, ahogy egyébként is kellene.
Kaput kinyitni!
Hé!
Értesítse Ichiro igazgatót, hogy vendége érkezett!
Igen, uram!
Van még valami, amit megnézne?
Mondja csak,
mostantól mindig értesítenem kell a katonai rendőrséget, ha takarítok?
Nem. Elnézést a kellemetlenségért!
ZÁLOGHÁZ
Menj és hívd ide Gu urat!
Rendben.
És a többi gyerek hol van?
Istenem! Nem is egy, hanem kettő?
Másszatok ki!
- Jól van. - Ez az!
- Ügyes vagy. - Semmi baj.
Szép volt!
- Ügyes vagy! - Jó kislány!
Szent ég! Még kettő?
Gyertek csak!
Ezt attól a férfitól kaptad?
- De akkor nyertünk? - Hogy érted?
A bújócskában.
Azt mondta, kapunk még egy doboznyi kekszet,
ha nem találnak ránk a japán katonák.
Igen. Így van, nyertetek.
De még mennyire!
Biztos éhesek vagytok. Készítek nektek valamit.
- Menjünk! - Menjünk!
Erre!
Egy mozdulattal elvágták a nyaki verőerét.
Volt egy kamasz fiú az elszökött kölykök között.
Nem. Ez a gyilkos remekül bánik a késsel.
Ellenőrizze, hogy volt-e csoszoni a katonák között, akik beléptek a laborba!
Igen, uram! Azonnal!
Vendége érkezett Pondzsongból!
Elnézést kérek, hogy megvárattam!
El kellett intéznem néhány dolgot.
Megkérdezhetem, mi e kései látogatásának az oka?
Jang Tae-sang.
Úgy vélem,
itt van a kórházban.
Myeong-ját itt tarthatják fogva,
ebben a börtönben, két emelet mélyen.
Vannak itt még más csoszoniak is?
Úgy tűnik.
Sietnünk kell. Már csak három óra napkeltéig.
Addig valahogy ki kell vinnünk Myeong-ját.
- Rendben. - Nemsokára lejár a műszakom.
Gyanakodni fognak, ha nem érek vissza időben.
Rendben van.
Ha lejutnak a föld alatti börtönbe, kérem, keressék meg az öcsémet is!
A neve Oh Sang-deok.
Huszonéves, átlagos testmagasságú.
Van egy hüvelykujjméretű májfolt a jobb fülénél.
- Kérem, keressék meg! - Rendben van.
Meg fogjuk találni.
Köszönöm.
Én is elbúcsúzom.
Őszintén remélem, hogy megtalálják, amit keresnek.
Jól van. Mi is induljunk!
Maguk ketten is menjenek!
Meglett Sachimoto, de nem tudott segíteni maguknak.
Csak ennyire szerződtünk,
szóval kiszállhatnak.
Ezt viszont elteszem.
Megígértük, hogy kivisszük Myeong-ját.
Rátaláltak, nekem ez már bőven elég.
Betartotta, amit ígért.
Mi is ezt fogjuk tenni.
Mondtam, hogy végeztünk.
Maga mindenkit kihoz a sodrából.
Miért akarja, hogy mindent ezerszer elmondjak?
Ezt… akarom?
Én megyek elöl.
Tartsa a lépést!
Hát…
Nézzék el neki!
A lányom nagyon komolyan veszi azt, amit megígér.
Igen, hát…
A francba!
- Mi történt itt? - Majd később elmondom.
Menjünk!
Jól van?
Hogy érti?
Itt fogunk lemászni?
Vaksötét van.
Tudja, hogy hova vezet a járat?
Az ég szerelmére!
Minden perc számít.
Előbb még körülnézek itt. Majd megyek maguk után.
Látok valakit az épület tetején. Ellenőrizzék!
Tartsa rajta a szemét!
Igen, uram!
Csak megrándult a bokám, ne aggódjon!
Mi a jó fene ez?
Erre!
KOREA FÜGGETLENSÉGÉÉRT
- Futás! - Mozgás!
Gyerünk!
Riadó!
- Bemegyünk! Utánam! - Igen, uram!
Felkelni!
Csoszoni! Álljon fel!
Behatoltak a kórházba.
Járványügyi osztag, irány a föld alatti labor!
- Készülődni! - Igen, uram!
Bocsásson meg, Lady Maeda!
Ilyen még sosem történt velünk. Elnézést kérek a kellemetlenségért.
Azok, akik hibátlannak hiszik magukat,
könnyen óvatlanná válhatnak.
Mindenesetre továbbra is elvárom, hogy őrizze azt, akit magára bíztam.
Amíg a gyermek meg nem születik,
nem bánthatják,
és nem ölhetik meg.
De ezt már biztos tudja.
Igen, Lady Maeda!
Rögvest intézkedem.
Nyissa ki!
Kifelé!
Azonnal jöjjön ki!
Hozzák ki!
Ne!
Nem akarok meghalni! Kérem, ne öljenek meg!
Engedjenek el!
Ne öljenek meg! Kérem!
- Most mi lesz velünk? - Kegyelmezzenek!
Kérem, ne öljenek meg!
Segítség!
Kérem! Könyörgök! Terhes vagyok!
Könyörüljenek a kisbabámon!
Higgadjon le, ha élni akar!
Hallgasson, és ne nyivákoljon!
Akkor nem esik baja, legalábbis addig, amíg meg nem születik a gyerek.
Az alsó szinteken volt?
A behatoló lejutott odáig?
Nem hinném.
Mostantól figyeljenek és őrizzenek minden járatot, ami a laborba vezet!
Ha egy kívülálló látta a laboratóriumot,
soha többé nem mehet el innen.
Világos?
Igen, uram!
Biztos rájöttek, hogy itt vagyunk.
Mik voltak ezek a lövések?
Nem tudom, de többé nem használhatjuk a létrát.
- Akkor mit tegyünk? - Sachimoto mutatott egy másik utat.
Ez az. A két szinttel a föld alatt lévő mosodához vezet.
Sebészköpenyeket szoktak ledobni
ezen a csúszdán a laborból a mosodába,
de elég széles, hogy egy ember is beférjen.
És hol van a pihenő?
Itt szemben.
Takarítsanak fel! Gyerünk!
Jól vagy?
Siessünk!
- Kutassák át a többi szintet! - Igenis!
Igyekezzenek!
- Riadókészültség! Szaporán! - Igenis!
Menjünk tovább!
Sietnünk kell.
Egy katona a nyomunkban van. Mozgás!
Nem sérültem meg. Minden rendben. Tényleg.
Jól vagy?
Megvagyok.
Biztos?
Nem mozdul!
Adja át!
Gyerünk!
Mocskos csoszoni disznó!
Chae-ok!
Uram, segítsen!
Az a valami… az a lény…
Erre tart!
Még ilyen állapotban is hősies volt.
Hősies?
Talán csak bátor.
Nem voltam felelőtlen, csak biztosra vettem, hogy győzök.
A barátja már valószínűleg kijutott.
Amikor bejöttünk, megegyeztünk, hogy külön utakon fogunk járni.
- Maga rendben lesz? - Kutya bajom.
Keressük meg Myeong-ját!
Jobb, ha különválunk.
Jang mester, maga nézze át a börtön kettes szintjét!
- Én megyek a hármasra. - Azt bízd rám!
Nem látod, hogy megsérült?
Vele kell maradnod.
- Atyám! - Tedd, amit mondok!
Így jobban tudunk haladni.
Találkozzunk egy óra múlva!
Ha kések, ne várj meg! Tudod a szabályt.
Légy óvatos!
Vele mehet. Én megleszek.
Vigyázok magamra.
Kövessen!
Sokat lövöldöztek idelent.
Nem lehet, hogy valami baj történt?
Maradjon itt!
A feliratot fordította: Petőcz István