PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Matka mi kdysi řekla…
že jedna nit může mít mnoho tvarů.
A ať si představím, kolik tvarů vznikne,
když se setkají dva lidé.
Nepředvídatelná nit osudu
tvoří podobu nového života
a řídí jeho cestu.
Díky jednomu zdánlivě náhodnému setkání
nabírají úplně nový směr
celé dny, věky, i celý vesmír.
Přitažlivost, která se zdá tak nejistá, ale přesto jasná a hmatatelná.
Odporuje předpokladům.
Nepředvídatelná síla, která vám podrazí nohy.
Zabírá tak dlouho, až se dva životy změní v jeden.
Řekla mi, že taková je moc osudu.
Omlouvám se.
Jdu pozdě.
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI PŘÍČINOU A OSUDEM
DÍL ČTVRTÝ IMPRINTING
Odkud odpalovali ten ohňostroj?
Z východu od Namsanu. U nemocnice Ongsong, pane.
- Nemocnice Ongsong? - Ano.
Někde tady musí být! Najděte toho, kdo odpálil ohňostroj!
Ano, pane!
Tady, pane!
Tamhle!
Pohyb!
Kde je teď Čang Tchesang?
Omlouvám se, pane.
Myslel jsem, že se ho držím, ale…
Kde se ztratil?
Cestou do třetího okrsku Pončongu.
Ne, je to na mě.
Ne, platím já!
Kde to…
- Hele. - Co je?
Hej, ty!
Klídek.
Za tohle se mi omluvíš!
Pojďme na další rundu.
Vyhovuje vám délka rukávů a kalhot?
Sedí perfektně.
Tenhle styl se ke mně hodí.
Jste zraněný?
Co rikša?
Čeká vzadu.
Dalo by se v rikše udělat místo pro člověka?
- Do kdy to potřebujete? - Dnes po deváté večer za krejčovstvím.
Stačí takhle?
Vrátím ji hned, jak skončím.
Moment, pane.
Opatrujte se, pane Čangu.
Nemohlo se stát,
že šel Čang Tchesang do nemocnice Ongsong?
Je to tak.
Já, Čang Tchesang,
jsem se rozhodl vloupat do nemocnice,
abych ochránil zastavárnu a zaměstnance, i když jsem byl zraněný.
Prý chcete někoho dostat z nemocnice Ongsong.
Chci vám pomoct.
Mohl byste přijít k úhoně.
Dovolte mi pomoct.
Jdu taky.
Tohle nebude procházka.
Jednoho z mých druhů prý zatkli a odvezli do té nemocnice.
Při hledání Mjongdži ti překážet nebudu. Jen mě tam vysaď.
Dostat odtud můžu jen Mjongdžu.
Budeš si muset najít svoji cestu ven.
To chápu.
A kdybys náhodou měl nějaký problém, možná se k tobě budu muset otočit zády.
- Nebudu ti to vyčítat. - Promysli si to ještě jednou.
Tenhle plán je hrozně nebezpečný.
Podívejte.
- Jsem Čang Tchesang. - Japonským mečům a kulkám je to jedno.
Těm se vyhnu. Tak žádný strach.
Bezpečně se vrať, Čangu. Bude tě čekat tvůj oblíbený koňak.
Jdeme.
Riskoval jsem svůj život, ale…
Tohle jsme si nedomluvili.
Tvrdila jsi, že máš Mjongdžu. Poslala jsi mi vzkaz. Co to má být?
Chtěla jsem ji vyvést, až najdeš cestu ven a dáš nám signál.
Dobře, tak jo.
Řekněme, že došlo k nedorozumění. Ale o co jde s těmi dětmi? Ty je znáš?
- Ne. - Tak proč?
Proč s sebou taháš úplně cizí lidi? Co tě to napadlo? Proč?
Zachraňuju je.
Jinak všechny zemřou.
Probereme to, až budeme dole.
Dva jsou mrtví.
Ostatní se hned tak neproberou.
Fajn, děcka, pojďte za mnou.
Šup.
No tak.
Jdeme.
Tak co se tady stalo?
Nejsou tu stopy po vloupání.
Musely to udělat ty děti, pane.
Nestůjte tady!
Rozdělte se a najděte ty děcka! Pohyb!
Ano, pane!
Co to má být? Kde je Mjongdža?
To nevím.
A co je to za děcka?
To netuším.
Byly v laboratoři.
V laboratoři?
Mají tu laboratoř?
A ty jsi kdo?
Kwon Čuntchek, jeho kamarád.
Řekl mi o vás dvou.
Kdo je ten Japonec?
- Pracuje tady. - Nevypadá jako doktor ani jako voják.
Můžeme mu věřit?
Naší prioritou je záchrana Mjongdži. Soustřeďme se na to.
Nejdřív bychom asi měli vyřešit ty děti.
Ale o jaký laboratoři jsi to mluvila?
Pracovala jsem v továrně na munici.
Pak mě odtáhli sem.
Každý den mi dávali injekci.
Co to bylo za injekce?
To netuším.
Jen jsem viděla, jak ostatní děti postupně umírají.
Některý měly vysokou horečku.
Jiný umřely ve spánku.
Každý den jsem slyšela lidi řvát bolestí.
Prosili o záchranu.
Pořád…
Pořád prosili o záchranu.
Totéž se dělo v Mandžusku.
Prováděli tam na lidech kruté experimenty.
Zdá se, že tady dělají to samé.
Takže co?
Chceš mi říct, že Mjongdža prochází něčím podobným?
Možná.
O důvod víc se nezdržovat.
Když budeme čekat, může se jí něco stát.
Ale ty děti…
To je mi fuk.
Tyhle zmatky jsi způsobila ty. Vyřeš je.
Fakt chceš ty děti ignorovat?
Musím řešit jiný věci. Jsem až po krk v problémech.
Když Išikawovi nepřivedu Mjongdžu,
přijdu o vše, co mám, a všechny, co mám rád.
Nemám čas starat se o cizí, tak se mě nesnaž zmanipulovat.
Kvůli děckám krk riskovat nebudu. Najdu Mjongdžu a dostanu ji ven. Jasný?
Nemůžeme je najít.
Možná jsou pryč z oddělení.
Ne, ostraha je příliš silná. Kolem té jen tak neprojdou.
Hledejte důkladněji.
Někde tu budou.
Děti umí hrát na schovávanou.
Dvě se tam určitě vejdou.
Nemáme čas. Nejdřív ty nejmenší. Ty a ty.
A…
Proč jsi to udělala? Co tě vyděsilo?
Pojď sem.
Co je ten muž zač?
Co přesně tady v nemocnici dělá?
Co je zač?
Sačimoto.
Malíř, co ho hledáš.
On je Sačimoto.
Co je to?
Dárek od dcery.
Bylo jí asi 12.
Zrovna se naučila vyřezávat.
Jeden dala mně, jeden matce.
Mimochodem, jak se z vás stali slídilové?
Hledali jsme moji ženu. Zmizela před deseti lety.
Tohle.
Nakreslil jsi to asi před rokem?
Ano, nakreslil.
Znáš ženu na tom obrázku?
Kde a kdy jsi ji potkal? Ne…
Nevíš náhodou, kde je teď?
Odkud ji znáš?
Je to má matka.
Pomůže mi cokoli.
Řekni mi cokoli, co o ní víš.
Víš…
kde teď je?
Rychlé, tiché
a nebezpečné, že?
A hlavně silné.
Kolik dalších zvládnete stvořit?
Těžko říct.
Tohle je zatím jediný úspěšný exemplář.
Ostatní exempláře se během procesu zdeformovaly či zahynuly.
Je třeba zvýšit úspěšnost.
Rád bych tento skvělý výsledek co nejdříve předvedl Jeho Veličenstvu.
Pro dnešek jsme skončili. Zbytek vězňů odveďte.
Mám nějakou další práci. Omluvte mě.
Odveďte je zpátky.
Je mi líto.
Nevím, kde je.
Řekl jsi, že jsi to nakreslil.
Nakreslil, ano.
Ale kde je…
to netuším.
Vážně to nevíš?
Hledám ji deset let.
Víc než tři roky v Mandžusku.
Vrátila jsem se kvůli tomu obrázku.
Doufala jsem, že autor ví, kde je. Ale ty tvrdíš, že ne?
Určitě to nevíš?
Je mi to moc líto.
Utáhneš rikšu?
Párkrát jsem to dělal.
Pojď sem.
Odteď
tomu velíš.
Jsi chlap.
Je tvojí povinností dostat ty děti ven. Jasné?
Teď si zahrajeme na schovávanou.
Ať vás japonští vojáci nenajdou.
Dokud se rikša nezastaví,
buďte úplně zticha.
Zvládnete to?
Když vyhrajete a nechytí vás, dostanete za odměnu další.
To jde, ne?
Tady.
Jaký je plán?
Pošleme ty děti ven.
To zařídíme nejdřív.
Jun Čcheok.
Co?
Pokoj pana Sačimota?
Ano, pane. Slyšel jsem zakřičet holčičku.
Pane Sačimoto.
Pane Sačimoto!
Otevřít!
Pane Sačimoto.
Co se děje?
Kam máte namířeno, pane Sačimoto?
Proč se ptáte?
Z podzemní laboratoře uteklo pár dětí.
A dál?
Jeden z mých lidí tvrdí, že od vás slyšel křičet nějakou holčičku.
Jen jsem u sebe uklízel.
Můžu se podívat do vozíku?
Koukej před sebe a utíkej.
Neváhej a nezpomaluj. Až projdeš bránou, nezastavuj se a neohlížej se.
Počkej.
Věř si. Hlavu vzhůru. Prostě odcházíš, jak jsi měl. Jasné?
Otevřete brány!
Hej!
Oznamte řediteli Ičirovi, že dorazil jeho host.
Ano, pane!
Chcete zkontrolovat ještě něco?
Povězte.
Mám teď při každém úklidu informovat vojenskou policii?
Ne. Omlouvám se za potíže, pane Sačimoto.
ZASTAVÁRNA
Ať sem okamžitě přijde pan Ku.
Ano, paní.
A ostatní děti? Kde jsou?
Propána. Ne jedno, ale dvě?
Vylezte ven.
- To je ono. - Výborně.
- Dobrá práce. - Dobrá práce.
Výborně.
- Dobře. - Hodná holka.
Propána. Další dvě?
No tak, vylezte ven.
Tohle ti dal ten pán?
Ale vyhráli jsme?
Jako co?
Tu schovku.
Slíbil nám další dózu sušenek,
když nás nechytí japonští vojáci.
Ano. Správně, vyhráli jste.
Rozhodně jste vyhráli.
Musíte mít hlad. Seženeme vám jídlo.
- Jdeme. - Jdeme.
Tudy.
Krkavice byla přerušena jedinou ranou.
Mezi uprchlými dětmi byl jeden puberťák.
Ne. Ten vrah ví, jak zacházet s nožem.
Zjistěte, jestli mezi vojáky v laboratoři nebyla nějaká korejská špína.
Ano, pane. Provedu!
Dorazil host z Pončongu, pane.
Omlouvám se za zdržení.
Musel jsem něco vyřešit.
Smím se zeptat, proč tu jste v tuto hodinu, paní?
Čang Tchesang.
Domnívám se,
že je právě v nemocnici.
Mjongdžu zřejmě drží tady, ve druhém suterénu podzemního vězení.
Jsou tam i další Korejci?
Vypadá to tak.
Musíme si pospíšit. Do úsvitu zbývají tři hodiny.
Když ji do té doby neosvobodíme, můžeme mít problém.
Rozumím.
Brzy mi končí směna.
Když se nevrátím včas, budou mě podezírat.
Ano. To chápu.
Pokud se tam dostanete, najděte prosím i mého bratříčka.
Jmenuje se O Sangdok. Bylo mu dvacet, není moc vysoký.
U pravého ucha má černé mateřské znaménko velikosti palce.
Prosím, najděte ho.
Máš mé slovo.
Zkusíme ho najít.
Děkuju.
Taky bych se měl rozloučit.
Opravdu doufám, že najdeš, co hledáš.
Fajn. Měli bychom vyrazit.
I vy dva byste měli jít.
Našla jsi Sačimota, ale nezískala jsi, co jsi hledala.
Naše smlouva byla naplněna.
Můžete skončit.
Tohle si ale vezmu.
Slíbili jsme přivést Mjongdžu.
Zjistili jste, kde je. To bohatě stačí.
Ty jsi slib splnil.
Takže ho splníme i my.
Už jsem řekl, že jste ho splnili.
Ty opravdu umíš člověka otrávit. Proč mě nutíš se opakovat?
Nutím tě k tomu?
Jdu první.
Tak se mě drž.
No…
Omlouvám se za ni.
Má dcera bere sliby velice vážně.
Jo, no…
Sakra.
Co ti chlapi?
To vysvětlím později.
Pohyb.
Jsi v pořádku?
Jak to myslíš?
Půjdeme tam dolu?
Nic nevidím.
Víte vůbec, kam to vede?
Proboha.
Nemáme času nazbyt.
Podívám se kolem. Jděte první. Hned jsem u vás.
Vidím někoho na střeše oddělení. Prosím o prověření.
Dál to hlídejte!
Ano, pane!
Lehce zvrtnutý kotník, to nic.
Co to sakra…
Tudy.
ZA NEZÁVISLOST KOREY
- Rychle! - Pohyb!
Běžte!
Máme stav nouze!
Půjdeme tam. Za mnou!
Ano, pane!
Vstávat!
Hej, korejská špíno, vstávej!
Máme tu vetřelce. Karanténní četo, chopte se zbraní a jděte do laboratoře.
Tak pohyb!
Ano, pane!
Promiňte, paní Maedo.
Nic takového se ještě nestalo. Omlouvám se za nepříjemnosti.
Ti, kdo se považují za dokonalé,
snadněji ztrácejí ostražitost.
V každém případě chci, abyste hlídal, co jsem vám svěřila.
Dokud se to dítě nenarodí,
musí zůstat v pořádku.
Nesmí zemřít.
Ale toho jste si jistě vědom.
Ano, paní Maedo.
Okamžitě se o to postarám.
Otevřít.
Ven.
Okamžitě ven!
Vytáhněte ji.
Ne!
Nechte mě žít! Prosím, nezabíjejte mě!
Pusťte mě! Pusťte!
Nezabíjejte mě! Prosím!
Co s námi bude?
Ušetřete mě!
Prosím, nezabíjejte mě!
Pomoc!
Prosím vás! Jsem těhotná!
Prosím, ušetřete mé dítě!
Jestli chceš žít, tak se uklidni.
Ani slovo, buď zticha.
Tak zůstaneš v bezpečí. Alespoň do narození dítěte.
To byla spodní patra? Vetřelec je už tak hluboko?
To asi ne.
Sledujte a hlídejte všechny cesty vedoucí k podzemní laboratoři.
Nikdo zvenčí, kdo tu laboratoř viděl,
odsud nesmí odejít živý. Je to jasné?
Ano, pane!
Museli zjistit, že jsme uvnitř.
Co to bylo za výstřely?
Na tom nezáleží, nouzový východ použít nemůžeme.
- Tak co uděláme? - Sačimoto mi ukázal jinou cestu.
Tady.
Vede do prádelny ve druhém suterénu.
Většinou tudy z podzemní laboratoře
posílají do prádelny chirurgické pláště, ale dokáže se tudy protáhnout i člověk.
Kde je ta místnost?
Hned naproti.
Ukliďte to. Pohyb.
Jsi v pořádku?
Rychle dál.
- Všichni na ostatní patra! - Ano, pane!
Tak pohyb!
Stav nouze! Makejte!
Ano, pane!
Jdeme dál.
Musíme si pospíšit. Jde za námi voják. Rychle.
Nic mi není. Jsem úplně v pořádku.
Není ti nic?
Dobrý.
Jsi v pořádku?
Ani hnout!
Dej to sem.
Dej to sem!
Špinavá korejská svině!
Čcheok!
Pane, pomozte mi!
Ta věc… To stvoření… Je na cestě sem nahoru!
I v tomhle stavu si hraješ na siláka?
Na siláka?
A co mám dělat?
Nebyl jsem neopatrný. Věřil jsem, že můžu vyhrát.
Myslím, že váš přítel už utekl.
Při vstupu jsme se dohodli, že jsme každý sám za sebe.
Budeš v pořádku?
Jsem tvrdý jako skála.
Jdeme najít Mjongdžu.
Měli bychom se rozdělit.
Pane, vy prověřte druhé patro podzemního vězení.
Já si vezmu třetí suterén.
Dolů půjdu já.
Nevidíš, že je zraněný? Zůstaň s ním a pomoz mu.
Otče.
Poslechni mě.
Bude to tak nejefektivnější.
Za hodinu se sejdeme na smluveném místě.
Kdybych se zpozdil, nečekejte. Víš, jak to chodí.
Buď opatrná.
Klidně jdi s ním, já to zvládnu.
Poradím si sám.
Za mnou.
Slyšel jsem dost výstřelů.
Nemyslíš, že se tu něco děje?
Počkej tady.
Překlad titulků: Tomáš Slavík