GYEONSEONGSKÁ STVŮRA
Moje máma mi jednou řekla,
že z jediné nitky se dá vytvořit tolik obrazců.
A kolik se toho teprve dá vytvořit ze sítě spleteného osudu dvou lidí.
A tahle nepředvídatelná osudová pouta
dokážou stvořit nový život
a dát mu směr.
A kvůli jednomu zdánlivě náhodnému setkání se
dny,
věky
a sám čas
spiknou, za jedním specifickým účelem.
Přitažlivost, která se zdá tak vágní ale téměř hmatatelná.
Že ji nelze nijak vyčíslit.
Neměřitelná síla, která vás srazí na kolena.
Taková, která vás táhne k sobě, dokud se dva nestanou jedním.
Taková je moc našeho osudu.
Omlouvám se.
Mám malé zpoždění.
GYEONSEONGSKÁ STVŮRA: MEZI KAUZALITOU A OSUDEM
EPIZODA 4: OTISK
Odkud ohňostroj odpálili?
Zdá se, že z východu od Namsanu.
U Joseonské nemocnice.
Rychle to prošetřete.
U nemocnice?
-Ano, pane. -Ano, rozumím.
Někde tady musí být.
Najděte ty pachatele, co odpálili ten ohňostroj!
Ano, pane!
Tady, pane!
Tamhle!
Tudy!
Kde je teď Čang Te Sang?
Omlouvám se, pane.
Já myslel sledoval jsem ho, ale…
Kde jste ho ztratili?
Na cestě ke třetí čtvrti Bondžeongu.
-Ne, to je na mě! -Ne, já to zatáhnu. Hele, kde to jsme?
-Hej! -Co to sakra…?
Hej, ty!
Hele, klídek.
A co takhle omluva, když do někoho vrazíš?
Kašli na něj! Pojď, dáme si další rundu.
Jste spokojený s délkou kalhot a rukávů?
Sedí skvěle.
Docela se ke mně tenhle styl hodí.
Není vám nic?
Kde je ta rikša?
Čeká vzadu, pane.
Musí to být dost velké, aby se tam vešel člověk. Kdy to bude?
A kdy to potřebujete?
Sejdeme se v devět večer za Heovým krejčovstvím.
Bude to dost velké?
Vrátím vám ji, jakmile budu hotový.
Ještě něco.
Dávejte pozor, pane Čangu.
Myslíte,
že Čang Te Sang šel osobně do nemocnice?
Přesně tak. Já, Čang Te Sang,
se vloupám do Joseonské nemocnice,
abych ochránil Zlatavou pokladnici a mé blízké. Ačkoliv jsem sám zraněný.
MÁSLOVÉ SUŠENKY
Slyšel jsem, že chcete dostat někoho z nemocnice.
Chci vám pomoct.
Mohlo by vás to stát život.
Chci pomoct, prosím.
Také s vámi půjdu.
Ch. Není to žádná procházka.
Prý jednoho z mých přátel zatkli
a odvlekli ho tam.
Nebudu bránit v hledání Mjeong ča.
Jen mě dostaňte dovnitř.
Jediný, koho zvládnu dostat ven je Mjeong ča.
Ven si budeš muset najít svou vlastní cestu.
To je mi jasné.
A kdyby ses dostal do průšvihu,
a nebudu mít na výběr,
tak ti nepomůžu.
Nebudu ti to vyčítat.
Promyslete si to ještě, prosím.
Zdá se mi to celé nebezpečné.
Poslyšte,
jsem Čang Te Sang.
Vaše jméno vás ale neochrání před japonskými kulkami a meči.
Těm se zvládnu vyhnout sám, tak si o mě nedělejte starosti.
Vraťte se v jednom kuse, pane Čangu.
Připravím váš oblíbený koňak.
Tak jdeme.
Nasazuju tu vlastní krk.
Na tomhle jsme se nedohodli.
Ve vzkazu stálo, že jsi našla Mjeong Ča,
tak co je tohle?
Myslela jsem tím, že ti můžu pomoct najít.
Jakmile odsud najdeš cestu a dáš signál.
Tak jo.
Dejme tomu, že to bylo nedorozumění,
ale proč s sebou taháš ty dě?
Ty je snad znáš?
-Neznám. -Tak proč teda?
Proč se obtěžovat úplně cizími lidmi? Co s nima zamýšlíš? To ti přeskočilo?
Chci je zachránit.
Jinak tu totiž umřou.
Detaily probereme, až budeme dole.
Dva už jsou mrtví
a zbytek se asi jen tak hned neprobere.
Taaak… děti, pojďte za mnou.
Pojď sem.
No tak.
Jdeme.
Co se děje? Co se stalo?
Nenašli jsme vůbec žádné známky vloupání.
Museli to udělat děti, které uprchly.
Co tu tak postáváte?
Najděte je a hned! Hejbněte kostrou! Pohyb!
Ano, pane!
Co se to děje? A Mjeong Ča?
To nevím.
A co je tohle za spratky?
Netuším.
Drželi je v laboratoři.
V laboratoři?
Tu tady zřídili?
Co jsi vůbec zač?
Oh.
Jsem Kvon Džun Tek. Čang Te Sanův přítel.
Vyprávěl mi o vás dvou.
A co ten Japonec?
Pracuje v nemocnici.
Nevypadá jako voják, ani doktor.
Můžeme mu věřit?
Záchráníme Mjeong Ča.
Soustřeďme se teď hlavně na to.
Nejdřív bychom měli probrat co s těmi dětmi.
Co bylo v té laboratoři, kde byly?
Pracovala jsem v továrně na munici,
než mě sem odvlekli proti mé vůli.
Od té doby mi každý den ubližovali.
A co bylo to, co ti píchali?
To vůbec nevím.
Sledovala jsem jen, jak ostatní umírají jeden po druhém.
Někteří umírali ve vysokých horečkách.
Jiní ve spánku.
Každý den jsem slyšela křik umírajících.
Jak žebrají o záchranu…
Křičeli…
a nikdo nepřišel.
Něco podobného jsem viděla v Mandžusku.
Prováděli tam hrozné a nelidské experimenty na dětech.
A vypadá to, že to samé se děje i tady.
No a?
Co tím chceš říct?
Že Mjeong Ča si prošla něčím podobným?
Možná.
O to větší důvod se tu nezdržovat.
Netušíme, co by se jí mohlo ještě stát.
Ale ty děti, co teď s nimi…
Ty mě vůbec nezajímají.
Sněz si, co sis nadrobila.
To se k nim vážně obrátíš zády?
Mám dost vlastních starostí, jasný? Jsem až po krk v problémech.
Jestli nepřivedeme Mjeong Ča Išikavovi,
tak přijdu o všechno, co mám a taky o všechny co mám rád.
Nemám jediný důvod se o ně zajímat,
tak mi tu nehraj na city.
Nepůjdu kvůli nějakejm harantům s kůží na trh, protože původní plán byl najít Mjeong
Ča a rychle vypadnout, takže najdu Mjeong Ča a dostanu ji ven.
Nemůžeme je najít.
Je pravděpodobné, že utekly z oddělení pryč.
Ne,… je přísně střežené, neproklouzly by.
Tak hledejte pořádně.
Někde se tu určitě schovávají.
Dětičky si rády hrají na schovávanou.
Dva se dovnitř určitě vejdou.
Na to není čas. Ti nejmenší první. Ty… a ty.
A…
Copak se děje?
Co tě tak vyděsilo?
Pojď sem.
Ten muž… co je vlastně zač?
A co vůbec dělá tady v nemocnici?
Kdo to tedy je?
To je Sašimoto.
Ten malíř, kterého hledáš.
Ten Sašimoto.
Co to máte?
Dárek od mé dcery.
Bylo jí tak dvanáct.
Učila se řezbářství.
Jeden dala mě a druhý mámě.
A jak se z vás vůbec stali slídilové?
Hledáme mou ženu. Zmizela před deseti lety.
Tohle…
to jste nakreslil asi před rokem?
Nakreslil.
Víte, kdo je ta žena z portrétu?
Kde a kdy jste ji potkal? Co s ní je?
Kde by mohla být?
Vy tu ženu snad znáte?
Moje máma.
Cokoliv víte, tak pomůže.
Řekněte mi všechno.
Nebo víte…
kde by mohla být?
Rychlá, tichá a nebezpečná.
Zabíjí elegantně. A nesmírně silná.
Kolik jich asi tak dokážete stvořit?
To nelze s určitostí říct. Je to první úspěch.
Ostatní pokusné subjekty zemřely, nebo skončily deformovaní.
Zvyšte počet dalších pokusů.
Rád bych příště císaři ukázal tak velký úspěch, jaký jen bude možný.
Dnes jsme skončili. Odveďte zbytek vězňů zpátky.
Mám ještě nějakou práci. Nashle.
Odveďte je.
Omlouvám se,
ale nevím.
Vždyť jste to nakreslil.
Ano, to nakreslil.
Ale to kde je teď…
to nemám tušení.
Opravdu to nevíte?
Už po ní pátrám deset let.
Tři roky jsem ji hledala v Mandžusku.
A jakmile se ke mně dostala tahle kresba, vrátila jsem se sem
a doufala, že ten, kdo to nakreslil, bude vědět, kde je.
Jste si jistý, že nic nevíte?
Omlouvám se.
Víš, jak se vozí rikša?
Párkrát jsem to už dělal.
Tak pojď.
Tady.
Od teď…
jsi vůdce.
A jako vůdce
máš zodpovědnost dostat ty děti ven.
Rozumíš?
Zahrajem si teď na schovávanou.
Japonští vojáci vás nesmí najít.
Dokud rikša nezastaví.
A nikdo ani muk!
Zvládnete to?
Jestli vás nechytí,
tak vás čeká další odměna.
Tady…
Co máte v plánu?
Nejdřív pošleme děti ven.
To je na prvním místě.
Slečno Jůn Če Ok.
Cože?
V Sašimotově pokoji?
Ano. Určitě jsem zaslechl křik malé dívky.
Pane Sašimoto!
Otevřít!
Pane Sašimoto!
Co se děje?
Kampak máte teď namířeno, pane Sašimoto?
A proč se ptáte?
Z podzemní laboratoře nám uteklo pár dětí.
No a?
Jeden z mých vojáků
zřejmě zaslechl…
dívčí křik, který byl z vašeho pokoje.
Jen jsem si tam byl nechal uklidit nepořádek.
Mohli bychom se podívat do vozíku?
Neohlížej se a běž.
Nezaváhej, neklopýtni
a nezastavuj, dokud nebudeš přímo před hlavní branou.
Počkej.
Buď sebevědomý. Nehrb se.
Jen odsud odcházíš jakoby nic. Rozumíš?
Otevřete bránu.
Hej! Hej!
Sdělte řediteli Ičirovi, že přijela návštěva z Honmači.
Ano, pane.
Ještě něco byste rád prověřil?
Nebo
mám informovat vojenskou policii pokaždé, když se zrovna rozhodnu uklízet?
Ne. Omlouvám se, pane Sašimoto.
ZASTAVÁRNA
Honem dojdi pro pana Gu.
Ano.
A ostatní děti? Kdepak jsou?
Propána. Ne jedno, ale dvě?
Pojďte ven.
Tak honem…
Dobrá práce.
-Vedli jste si skvěle. -Opravdu skvěle.
-Tak jo. -Pojďte ven.
-Páni. -No tedy…
Jejda, další dvě?
Tak vylezte.
Dal ti to hodný pán?
A opravdu už jsme vyhráli?
A co?
Hru na schovávanou.
Říkal, že dostaneme další sušenky,
když se dobře schováme a japonští vojáci nás nenajdou.
Ano. Vyhráli jste.
To je hotová věc.
Určitě máte hlad.
Dám vám něco k jídlu.
-Tak pojďte. Pojďte. -Jdeme. Tak jdeme.
Půjdeme tudy. Tudy. He.
Krční tepna přeťatá jediným úderem.
Mezi těmi, co utekli byl i náctiletý chlapec.
Ne.
Tohle udělal někdo, kdo to s nožem umí.
Zjistěte, jestli mezi vojáky z laboratoří
nejsou nějací Joseoňané.
Ano. Hned, pane.
Přijel váš host z Homači, pane.
Omlouvám se za to dlouhé čekání.
Musel jsem něco důležitého vyřídit.
Smím se zeptat, co tu děláte tak pozdě, madam?
Čang Te Sang.
Věřím,
že je právě teď v nemocnici.
Podle našich informací…
bude Mjeong Ča zřejmě tady. Někde v druhém podzemním patře.
Dobře. Jsou tam i další lidi z Joseonu?
Vypadá to tak.
Pospěšme si.
Do úsvitu zbývají sotva tři hodiny.
Pokud to nestihneme do té doby, bude to v podstatě nemožné.
-Rozumím. -Brzo mi bude končit směna.
Bude asi hodně podezřelé, pokud se nevrátím včas.
Dobře. Rozumím.
Jestli se dostanete do vězení,
podívejte se prosím po bratrovi.
Jmenuje se Ou Sang Dok.
Je mu přes dvacet, průměrně vysoký.
Vedle pravého ucha má takové černé znaménko.
Najděte ho, prosím.
Tak dobrá.
Podíváme se po něm.
Děkuji.
Také bych se měl rozloučit.
Upřímně doufám, že najdete, co hledáte.
Tak jo, měli bychom sebou hodit.
Vy byste taky měli vypadnout.
Našla jsi Sašimota, ale ne to, co jsi hledala.
A tím… naše dohoda končí.
Už tu pro vás nic není.
Ale…
tohle si radši vezmu.
Dohodli jsme se, že ti přivedeme Mjeong ča.
Zjistili jste, kde se nachází. To je víc, než dost.
Svému slovu jsi dostál,
takže by nebylo správné, abychom vycouvali.
Jak jsem řekl, splnili jste, co jste slíbili.
Ty fakt umíš člověka otrávit.
Proč chceš, abych se neustále opakovala.
To že chci?
Teď nás povedu.
Tak ne abys zabloudil.
Em.
Pochopte,
má dcera bere sliby velmi vážně.
Tak dobře.
Oh. sakra.
Co je s těmi vojáky?
Vysvětlím to pak.
Tak honem.
Není ti nic?
Jak to myslíš?
Tudy teď slezeme dolů?
Nic nevidím.
Hele, tušíš alespoň, kam to vede?
Pro pána krále…
Nemáme čas lelkovat.
Budu hlídat, tak rychle slezte dolů.
Jdu hned za vámi.
Někoho vidím na střeše nemocnice!
Prověřte to!
Pozorujte dál.
Ano!
Zvrtnul jsem si kotník, to nic.
Co to sakra je…
Tudy.
ZA NEZÁVISLOST GYEONGSEONGU
-Tak pohyb! -Jedu, jedu!
Dělejte!
-Pohyb! -Do pozoru!
-Tak pohyb. -Jdeme okamžitě dovnitř. Za mnou.
Vstávat, vstávat!
Ty, Joseongu! Vstávej!
Máme tu vetřelce.
Jednotka pro kontrolu chorob, ozbrojit a do podzemní laboratoře.
A svižně! Jasné?
To je neomluvitelné, Lejdy Maedo.
Nic takového se ještě nikdy nestalo.
Mrzí mě, že vás znepokojuji.
Ti, kteří se mají neustále za dokonalé,
snadno poleví ve své ostražitosti.
Proto se mějte na pozoru
a střežte, co jsem vám svěřila.
Dokud se nenarodí to dítě,
nesmí jí být ublíženo.
A nesmí zemřít!
Jak vy zajisté víte.
Ano, Lejdy Maedo.
Okamžitě přijmu opatření.
Otevřete!
Ven!
Dělej, vylez ven!
Vytáhněte ji!
Ne! Ne!
Já nechci umřít!
Nezabíjejte mě!
Pusťte mě!
Pomoc! Nechci umřít!
-Nechci umřít! -Co s námi bude?
Pomozte prosím!
Nezabíjejte mě! Nechte mě!
Pomoc!
Neubližujte mi. Prosím, jsem těhotná.
Neubližujte mému dítěti. Prosím, ne…
Jestli chceš přežít, tak drž zobák.
Tiše jako malá myška.
Pak možná zůstaneš naživu. Alespoň než se to tvoje dítě narodí.
To bylo zdola? To pronikli ti vetřelci až do sklepení?
Tomu nevěřím, pane.
Od teď hlídejte každou přístupovou cestu do laboratoří.
Rozmístěte se všude. Kdokoliv zvenčí, kdo byl uvnitř, nesmí odejít po svých.
Za žádnou cenu.
Rozumíte?
Asi zjistili, že už jsme uvnitř.
Slyšeli jste ty výstřely?
Ať už to bylo cokoliv, tak požární schodiště už použít nemůžeme.
Tak co budeme dělat?
Sašimoto mi ukázal ještě jednu cestu.
Tady.
Tohle vede do prádelny v druhém podzemním patře.
Obvykle tam hází jen použité lékařské pláště a oblečení z laboratoře.
Je to dost široké, aby se tam vešel člověk.
A kde je tahle šachta?
Jen přes chodbu.
Ukliďte to, honem.
Není ti nic?
Ne, běž.
Hlídejte ostatní patra!
Tak pohyb, fofrem!
Máme pohotovost. Držte se pohromadě.
Tak pojďme.
Musíme rychle.
Jsou nám v patách. Tak šup.
Nic mě nebolí. Jasný? Jsem v pohodě.
Není ti nic?
Ne, dobrý.
V pořádku?
Ani hnout!
Dej to sem!
Slyšels?
Blbí Joseonský parchanti!
Če-Ok!
Pomoc, prosím!
Ta věc, ta nestvůra,
má namířeno sem!
To jsi byl takhle nerozvážnej, v takovýmhle stavu?
Nerozvážnej?
Chtěl jsem být statečnej.
Chtěl jsem za každou cenu vyhrát.
Myslím, že ten tvůj kamarádíček už utekl.
Dohodli jsme se, že uvnitř si půjdem každý po svém.
Zvládneš to?
Jsem jak skála.
Pojďme teď najít Mjeong ča.
Tady se rozdělíme.
Pane Čangu, běžte prohledat druhé patro vězení.
Já projdu třetí sklepení.
Já půjdu dolů.
Nevidíš, že je pan Čang zraněný?
Zůstaň s ním a pomoz mu.
Tati!
Dělej, co říkám.
To bude nejefektivnější.
Sejdeme se na určeném místě za hodinu.
Pokud se zpozdím, nečekejte na mě.
To znáš.
Buď opatrná.
Klidně běž s ním.
O sebe se…
umím postarat.
Pojď za mnou.
Slyšel jsem před chvíli hlasitou palbu.
Proč mám pocit, že se tu kromě naší návštěvy děje ještě něco.
Počkej tady.