‫- היצור מגיונגסונג -‬
‫- כל החיילים לסגת -‬
‫תסיימו את כל ההכנות לנסיגה תוך 48 שעות.‬
‫קחו את כל המסמכים ורישומי המחקר ליפן,‬
‫ותשרפו כל מה שאי אפשר לקחת.‬
‫כן, המפקד!‬
‫האם עלינו לשרוף‬
‫הכול, המפקד?‬
‫תשרפו הכול.‬
‫אל תשאירו עקבות‬
‫למה שעשינו פה.‬
‫זה הכול.‬
‫מהר!‬
‫תשמידו הכול! אין זמן!‬
‫מהר!‬
‫על הרגליים!‬ ‫-כן, המפקד!‬
‫אל תשאירו ראיות. קחו את זה.‬ ‫-אין זמן!‬
‫הכול שתול, המפקד.‬
‫שם!‬ ‫-בסדר!‬
‫הנסיוב?‬ ‫-לקחנו 12, המפקד.‬
‫-והנג'ין?‬ ‫-יש לנו שמונה מהם.‬
‫מה עם השניים האחרים?‬
‫לא היה לנו מספיק זמן להביא אותם.‬
‫לוטננט קולונל קאטו!‬
‫אין מספיק זמן. תזדרז בבקשה!‬
‫היכון!‬
‫אש!‬
‫מהר יותר!‬
‫מהר.‬
‫מה אתה עושה? מהר!‬
‫קדימה! אין זמן!‬
‫אנחנו טסים?‬
‫נסיעה ביבשה היא הדרך הבטוחה ביותר כרגע.‬
‫נעלה על הרכבת בחרבין‬ ‫וניסע קודם לגיונגסונג.‬
‫סע.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫- היצור מגיאונגסונג‬ ‫בין טוב לרע -‬
‫- פרק 1: נג'ין -‬
‫- סוף מרץ, 1945, גיונגסונג -‬
‫האביב היה בדרכו לגיונגסונג‬ ‫במהירות יוצאת דופן באותה שנה.‬
‫תיקנו עיתונים!‬
‫צחצוח נעליים!‬
‫עיתונים!‬ ‫-צחצוח נעליים!‬
‫עיתונים!‬ ‫-ילד!‬
‫תודה.‬
‫ילד, אני אקח אחד.‬
‫צ'ון אחד.‬
‫תקנה לעצמך לחם עם העודף.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תבורך.‬
‫אגיד לך מה,‬
‫אלה החדשות האמיתיות.‬
‫עיתונים!‬
‫- מתקפות אוויריות הורסות את טוקיו -‬
‫אז השמועות היו נכונות.‬
‫אחרי הפצצת טוקיו בתשעה במרץ,‬
‫צל התבוסה התנשא מעל יפן.‬
‫בתקווה שיפן תיפול, ג'וסון רעדה בדממה.‬
‫אבל…‬
‫מורדים! תעצרו את כולם!‬
‫תתפסו אותם!‬
‫אל תזוז!‬
‫תעצרו את כולם!‬
‫בואי נלך.‬
‫- המשבר ביפן!‬ ‫מתקפות אוויריות הורסות את טוקיו -‬
‫תברחו!‬ ‫-מה זה?‬
‫מי זה?‬
‫אנשי חצי האי, קומו!‬
‫זו ההזדמנות שלכם‬ ‫להקריב את חייכם למען הוד מלכותו!‬
‫הצטרפו לצבא האימפריאלי הבלתי מנוצח‬ ‫והיכנסו למקדש יאסוקוני!‬
‫או למות בתא עינויים…‬
‫או להפוך לחיילים מכובדים.‬
‫תקבלו החלטה.‬
‫לעזאזל, מה לעשות?‬
‫- טופס גיוס חובה -‬
‫אתם יודעים מה אומרים.‬ ‫תמיד הכי חשוך לפני עלות השחר.‬
‫תודה בזה.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫אז אתה תמשיך להכחיש את זה?‬
‫אני נשבע…‬
‫אני לא יודע כלום.‬
‫הוא חלק מצבא העצמאות?‬
‫אתה לא יודע מי הוא?‬
‫זה ג'אנג טה־סאנג.‬
‫ג'אנג טה־סאנג? מי זה?‬
‫המאסטר של "בית אוצר הזהב".‬
‫אוצר הזהב?‬
‫נכון. "בית אוצר הזהב."‬
‫הממוקם בפינה הכי מרכזית בבונג'ונג,‬
‫הוא ללא ספק‬
‫המוסד הגדול והמשובח ביותר בגיונגסונג.‬
‫כן, זו חנות המשכון שכולם מדברים עליה.‬
‫אלה שעוני "וולטהם" המפורסמים.‬
‫ארבעה וון ו־50 צ'ון.‬
‫היי!‬
‫שעון וולטהם הזה הגיע כל הדרך מאמריקה!‬
‫ארבעה וון ו־50 צ'ון.‬
‫תקשיב.‬
‫איבדתי את המפעל שלי ליפנים.‬
‫אולי אאבד גם את ביתי.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫יש לי אימא מבוגרת‬ ‫וארבעה ילדים קטנים לפרנס.‬
‫ואנחנו עומדים להיזרק לרחוב…‬
‫הנה.‬
‫הנה עוד וון בשבילך.‬ ‫קח את הכסף או קח את השעון בחזרה.‬
‫הבא בתור!‬
‫זו הנדוניה שלי. בבקשה תטפל בה היטב.‬
‫אני אחזור בשבילה, ויהי מה.‬
‫חמישה עשר וון לכול.‬
‫לפרוטוקול, זה מזויף.‬
‫חליפה איטלקית.‬
‫היא נתפרה בהתאמה אישית בחנות…‬
‫שני וון על בגדים משומשים.‬
‫שילמתי די הרבה על הבאקג'ה הזה‬ ‫לפני שלוש שנים.‬
‫באמת?‬
‫קח אותו בחזרה.‬
‫זה סיר לילה.‬
‫איש טיפש.‬
‫למה את מתכוונת‬ ‫-ילד.‬
‫אם תנסה לגנוב מהחנות עוד פעם אחת,‬
‫אני אחתוך את כל עשר האצבעות שלך.‬
‫זו הייתה רק מתיחה קטנה.‬ ‫אל תהיי קשוחה כל כך.‬
‫לא מגיעים לפה הרבה שעוני וולטהם.‬
‫ארבעה וון היו מספיקים,‬ ‫אבל הוא שילם חמישה וון ו־50 צ'ון תמורתו.‬
‫המנהל גו נדיב מדי עם כסף שאינו שלו.‬
‫זה עור טוב.‬
‫זה שווה את המחיר.‬
‫גם בום־או, הילד הזה, חסר תקנה.‬
‫הפרחח הקטן מנסה לגנוב דברים‬ ‫בכל הזדמנות שיש לו.‬
‫הכנת את ערכת התה והמגש לליידי מאדה?‬
‫אומרים שעליך להימנע‬ ‫מחברה רעה לטובתך האישית.‬
‫בעלה הוא אישיקאווה ואביה הוא הגנרל מאדה.‬
‫משפחתה מחזיקה את העיר הזאת בכף ידה.‬
‫עליי לשמור אותם קרובים, יקירתי.‬
‫בכל זאת, עליך להיזהר.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני…‬
‫צ'אנג טה־סאנג.‬
‫נכון. אני צ'אנג טה־סאנג.‬
‫אדם בעל אמצעים בבוקצ'ון‬ ‫וסמל לאדם שהצליח בזכות עצמו.‬
‫אלוהים!‬
‫שלום לכולם.‬ ‫-מאסטר ג'אנג!‬
‫תירגעו.‬
‫אחת, שתיים!‬
‫יפה! עוד אחת!‬ ‫-תנוחה אחרת?‬
‫מר ג'אנג!‬
‫היי!‬
‫דבר לא מפחיד אותי. דבר לא יעצור אותי.‬
‫אני המאסטר של "אוצר הזהב",‬ ‫ואני יכול להשיג כל מה שארצה.‬
‫כולם. לחיים!‬
‫לחיים!‬
‫ג'אנג טה־סאנג האחד והיחיד.‬
‫אז…‬
‫איך נכנסתי לבלגן המצער הזה?‬
‫הוא בטח מימן בחשאי את תנועת העצמאות.‬
‫טעות.‬
‫אז הוא היה מרגל?‬
‫לא.‬
‫זה היה רומן.‬
‫רומן?‬
‫למה נפגשת איתה בבית תה לפני כחודש?‬
‫ליידי מאדה חיפשה ספלי תה מבאקג'ה‬ ‫ומגש מצופה בלכה ומשובץ צדפים.‬
‫ובמוזאון לפני שישה ימים?‬
‫כדי לומר לה שלא קל להשיג‬ ‫ספלי תה מבאקג'ה ומגשים מצופי לכה.‬
‫שלחת לה הודעה לפני שלושה ימים.‬
‫כי היה לי מזל והצלחתי למצוא‬
‫את ספלי התה ואת המגש.‬
‫אפילו באת לבית שלי אתמול.‬
‫עברתי הרבה כדי להשיג אותם, אז…‬
‫מסרתי אותם באופן אישי.‬
‫אל תשגע אותי!‬
‫ממזר ג'וסוני עלוב ונחות שכמוך!‬
‫איך אתה מעז לחמוד את אשתי?‬
‫נראה לי, אדוני הנציב, שיש פה אי הבנה.‬
‫תפסיק עם השטויות ותתחיל לדבר.‬
‫מה עשית עם אשתי, לעזאזל? תגיד לי עכשיו!‬
‫אתה בטח מטורף…‬
‫מאוהב בטירוף, הנציב אישיקאווה!‬
‫אל תגיד לי שאתה באמת חושד באשתך.‬
‫איך אתה יכול לפקפק באישה‬ ‫מכובדת ואצילית כמו ליידי מאדה?‬
‫עליי בהחלט לומר‬
‫שאלה השפלה ועלבון גדולים כלפיה.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫זה יהיה בסדר מצידך אם ליידי מאדה תגלה‬
‫שאתה מפקפק בנאמנותה?‬
‫את זה אני אומר.‬
‫כעת, למה שלא נעבור לעניין האמיתי?‬
‫מה אתה באמת רוצה ממני?‬
‫הבחורה הזאת נעלמה.‬
‫עבר כבר שבוע בערך.‬
‫חקירת נעדר?‬
‫נשמע כמו עבודה למשטרה.‬
‫אומרים שאתה מר יודע־כול.‬
‫אתה מחמיא לי.‬
‫"עליך לעבור אצל ג'אנג טה־סאנג‬ ‫אם אתה רוצה משהו בבונג'ונג,‬
‫"בין אם זה כסף, רכוש או אדם."‬
‫זה נכון, לא?‬
‫אני מוצא את אלה שלא משלמים לי,‬
‫לא קורטיזנות.‬
‫תמצא את הבחורה.‬
‫תברר למה היא נעלמה, איפה היא,‬ ‫ואם היא מצאה מאהב לברוח איתו.‬
‫אם כן, תמצא גם אותו.‬
‫אם לא תמצא אותה…‬
‫האם אמות?‬
‫אתה תאבד את כל מה שיש לך.‬
‫החל מהבית שלך,‬
‫לנדל"ן, מזומן, מכוניות,‬ ‫ואפילו את "בית אוצר הזהב" בבונג'ונג!‬
‫אתה תאבד הכול.‬
‫ובאשר לך?‬
‫אתה תישלח למלחמה.‬
‫כמה זמן יש לי?‬
‫עד שפריחת הדובדבן תסתיים.‬
‫הבנתי.‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫אדוני.‬
‫מה הבעיה?‬
‫מי כיסח לך את הצורה?‬
‫גברת נאוול.‬
‫כמה כסף יש לנו כרגע?‬
‫כסף?‬
‫אם אעמיד את הבניינים שלי בבוקצ'ון,‬
‫את הבית שלי ואת החנות הזאת למכירה בדחיפות,‬
‫כמה זמן ייקח להם להימכר?‬
‫אולי חודש?‬
‫מה קורה הפעם?‬
‫אתה מוכן להגיד לי?‬
‫את יודעת מה?‬
‫נראה…‬
‫שנדפקתי.‬
‫מה כל זה?‬
‫תראו את היוט!‬
‫זה נראה ממש טוב.‬
‫הוא עושה את הצליל עם המספריים ממש טוב!‬
‫חכי כאן.‬
‫תסלחי לי.‬
‫לא פתחנו עדיין.‬
‫אני מחפש מישהו.‬
‫את מכירה אדם יפני בשם סצ'ימוטו‬ ‫שמבקר במקום הזה?‬
‫שמעתי שהוא צייר.‬
‫הכרתי שני סצ'ימוטו בחיי,‬
‫אבל שניהם היו חיילים, לא ציירים.‬
‫שמעתי שהוא לקוח קבוע כאן.‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אני עובדת כאן כבר כמעט שישה חודשים,‬
‫אבל לא פגשתי אדם כזה.‬
‫הבנתי.‬
‫למה שלא תנסה את "בית אוצר הזהב"?‬
‫מאסטר ג'אנג טה־סאנג מנהל את המקום.‬
‫אומרים שעליך לעבור אצלו‬ ‫אם אתה רוצה משהו בבונג'ונג,‬
‫בין אם זה כסף, רכוש או אדם.‬
‫הוא מר יודע־כול מגיונגסונג.‬
‫מה אמרת?‬
‫שאלתי אם הדבר הזה בחוץ למכירה.‬
‫זה?‬
‫הוא מקולקל. המנוע הרוס.‬
‫אני אקנה אותו. כמה אתה רוצה?‬
‫לפי המראה שלך, את בטח ממנצ'וריה, נכון?‬
‫נגיד, 200 וון?‬ ‫-היי!‬
‫יש לו סירה וכל זה.‬
‫שיהיה 300 וון!‬
‫אמרת שהוא מקולקל.‬
‫אם תשאיר אותו ככה, הוא סתם זבל חסר ערך.‬
‫יהלום בתוך ערמת זבל הוא עדיין יהלום,‬ ‫כמו שאופנוע מקולקל הוא עדיין אופנוע!‬
‫בסדר.‬
‫אם כך, שיהיה 280 וון.‬
‫מאתיים שמונים?‬ ‫-כן.‬
‫אני אקנה את כל אלה ואת האופנוע‬
‫ב־250 וון.‬
‫אני לא מקבל שטרות סיניים.‬
‫הילדה הזו מצאה זהב או משהו?‬
‫אלוהים! אמרתי שהוא מקולקל, נכון?‬
‫הוא נמצא שם כבר יותר משלוש שנים,‬ ‫שורד את הברד, השלג והגשם.‬
‫אין סיכוי שתצליחי…‬
‫תשכח מזה! אין צורך לדאוג.‬
‫היי. אל תיראה רציני כל כך.‬
‫כאילו, מי אתה? אתה מר יודע־כול מגיונגסונג.‬
‫ניצור קשר עם כל המקורות שלך‬ ‫ונחפש את הבחורה.‬
‫איפה מיונג־ג'ה‬ ‫מהיכל "ספרינג מון" יכולה להיות?‬
‫היא בטח ברחה עם גבר או…‬
‫איזה גבר בגיונגסונג יהיה טיפש מספיק‬
‫כדי לברוח עם הבחורה של אישיקאווה?‬
‫רגע, יכול להיות שזה עוד אחד‬ ‫ממקרי ההיעלמות האחרונים של נשים?‬
‫זה גורם לסערה רבה בכל בוקצ'ון ונמצ'ון.‬
‫הן ממשיכות להיעלם.‬
‫שמעתי שמועות איומות.‬ ‫מה אם מיונג־ג'ה היא קורבן?‬
‫בחיי, זה רע. ממש רע.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫מאסטר ג'אנג,‬
‫למה שלא ננצל את ההזדמנות הזאת‬ ‫למכור הכול ולעזוב את ג'וסון?‬
‫יש לי חבר קרוב באוסקה…‬
‫תפסיק עם השטויות, מר גו!‬
‫תני לי לדבר לשם שינוי, בבקשה!‬
‫למה את יורדת עליי‬ ‫בכל פעם שאני מנסה להגיד משהו?‬
‫כי אתה תמיד פולט שטויות‬ ‫חסרות מחשבה. זו הסיבה.‬
‫אני חושב לפני שאני מדבר!‬
‫אני לא קצר רואי כמו שאת חושבת!‬
‫בוא נגיד שמאסטר ג'אנג‬ ‫יעמיד את הנדל"ן שלו למכירה בחיפזון.‬
‫השמועות יתפשטו כמו אש בשדה קוצים‬ ‫ברחבי גיונגסונג.‬
‫אז מה? זה נורא כל כך?‬
‫ואז אישיקאווה ישמע על זה.‬
‫וכשזה יקרה,‬
‫מה הוא יעשה למאסטר?‬
‫טעות שלי.‬
‫לא חשבתי על זה עד הסוף.‬
‫אישיקאווה שלח אנשים להשגיח עליי.‬
‫מר גו.‬ ‫-כן.‬
‫תיצור קשר עם כל מודיע ואיש קשר שיש לנו,‬
‫ותחפש מידע על מיונג־ג'ה.‬
‫תברר מה היא עשתה לפני שהיא נעלמה.‬
‫בסדר.‬
‫זה נשמע כמו תוכנית טובה.‬
‫בואי נעשה כל שביכולתנו, גברת נאוול.‬
‫בום־או.‬
‫תמצא את המאסטר הצעיר קוון ג'ון־טאק.‬
‫למה אתה צריך אותו?‬
‫הוא האיש היחיד בגיונגסונג‬
‫שנועז מספיק כדי להתעסק‬ ‫עם האישה של אישיקאווה.‬
‫תגיד לו לבוא לכאן.‬
‫כן, אדוני.‬
‫גברת נאוול.‬
‫התחילי למכור את הפריטים‬ ‫היקרים ביותר בכספת שלי,‬
‫במהירות ובדיסקרטיות האפשרית.‬
‫תקבלי גם זהב וגם מזומן.‬ ‫תשיגי כמה שיותר כסף.‬
‫ותבדקי ספינות שיפליגו בחודש הקרוב.‬
‫אם יהיה צורך,‬
‫אולי באמת נצטרך לעזוב את גיונגסונג.‬
‫כן, מאסטר.‬
‫מר יודע־כול מגיונגסונג, מה?‬
‫הוא בהחלט מקבל הרבה תשומת לב.‬
‫ג'אנג טה־סאנג נמצא בתנועה, המפקד.‬
‫כל העובדים שלו יצאו לחפש רמזים‬ ‫בנוגע למיס אקיקו.‬
‫בסדר.‬
‫אתה משוחרר.‬
‫כן, המפקד.‬
‫אני חושבת שאני בהיריון.‬
‫בהיריון?‬
‫כן.‬
‫עם הילד שלך, אדוני.‬
‫אשתך התקשרה, אדוני.‬
‫היא רוצה לדעת מתי תחזור הביתה היום.‬
‫תגידי לה לא לחכות.‬
‫אני אאחר מאוד בגלל פרשת הנעדרות.‬
‫כן, אדוני. אני אעדכן אותה.‬
‫כן. הבנתי.‬
‫לא. כן.‬
‫טוב, ביי.‬
‫כולם לעמוד.‬
‫לעמדות!‬
‫מהר! תזיזו את התחת!‬
‫מה קורה?‬
‫אל תשמיעי קול.‬
‫תורידי את הראש.‬
‫מה?‬
‫שתיים יספיקו?‬
‫כן. זה יספיק בינתיים.‬
‫זאת.‬
‫תוציא אותה.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫אל תהרגו אותי.‬
‫בבקשה, אל תהרגו אותי!‬
‫תספר לי עליה.‬
‫הבאנו אותה מכלא סאודמון לפני זמן מה,‬
‫אבל המצב שלה קצת…‬
‫תראה לי.‬
‫תוציא אותה.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫תורידו את הראש!‬
‫מה לעשות, המפקד?‬
‫בבקשה, אל תהרגו אותי.‬
‫אל תעשו את זה.‬
‫שתיהן יספיקו.‬
‫בבקשה, אל תהרגו אותי.‬
‫אל תעשו את זה.‬
‫בבקשה!‬
‫תנו לי לחיות.‬
‫בבקשה, אל תהרגו אותי!‬
‫אל תהרגו אותי!‬
‫מה קרה?‬
‫אתה יכול להסיע אותי לבוקצ'ון?‬ ‫אני צריך לפגוש שם מישהו.‬
‫מה?‬ ‫-אתה מדבר בשפת ג'וסון.‬
‫בטח משעמם לך להשגיח עליי כל היום.‬
‫למה שלא תיהנה קצת בכך שתסיע אותי?‬
‫התכוונת לעקוב אחריי בכל מקרה,‬ ‫אז בוא נפשט את זה.‬
‫נו, באמת.‬
‫היי, חכה…‬
‫בוא ניסע לבוקצ'ון.‬
‫קדימה. בוא ניסע.‬
‫אלוהים, את מנסה לרוקן‬ ‫את הכספת הסודית בחנות שלך?‬
‫בחיי…‬
‫כל הפריטים באיכות הגבוהה ביותר.‬ ‫אין צורך לבדוק.‬
‫זה מובן מאליו. הם מ"בית אוצר הזהב".‬
‫תוכל לסיים את זה בעשרה ימים?‬
‫עשרה ימים? זה קצת לחוץ.‬
‫לא מתאים לך למהר. מה החיפזון?‬
‫מאסטר ג'אנג באמת החליט לעזוב את גיונגסונג?‬
‫השמועות התפשטו בכל רחבי העיר!‬
‫שהוא במצוקה בגלל המאהבת‬ ‫של אישיקאווה או משהו כזה.‬
‫תסתום את הפה, או שאתפור לך אותו.‬
‫למעשה, אני מזכיר את זה‬ ‫רק כי שמעתי שחוקרים נמצאים בעיר.‬
‫הם יכולים לעזור למאסטר ג'אנג.‬
‫חוקרים?‬
‫כן, חוקרים. הם מומחים במציאת נעדרים.‬
‫במנצ'וריה מכנים אותם חוקרים.‬
‫תמשיך.‬
‫יש לי חבר שבתו הבכורה של בן דודו‬
‫נעדרה במשך שלוש שנים‬ ‫אחרי שנעלמה בזמן חג הדאנו.‬
‫אבל אז החוקרים האלה‬
‫נסעו כל הדרך לדרום סין והחזירו אותה.‬
‫היא אולצה להיות אשת ניחומים,‬ ‫אך היא נמצאה בכל זאת!‬
‫הם נסעו לדרום סין?‬
‫כן, שלא לדבר על כל פינה בג'וסון.‬
‫הם נמצאים במנצ'וריה, יאנביאן,‬ ‫דרום סין, מה שתרצי.‬
‫אם האדם כבר מת,‬ ‫הם מחזירים את העצמות לפחות.‬
‫באמת?‬
‫איפה אוכל למצוא את החוקרים האלה?‬
‫תודה על הטרמפ. זה היה נחמד ונוח.‬
‫רגע…‬ ‫-אל…‬
‫היי!‬
‫תפנק את עצמך בארוחה.‬
‫אני לא אספר לאישיקאווה, אז פשוט קח את זה.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫ברוך הבא, אדוני. כמה תהיו?‬
‫לא באתי לסעוד.‬
‫אני צריך לעבור בדלת האחורית שלך.‬
‫מכאן, מאסטר ג'אנג.‬
‫- אידיוט -‬
‫מי את?‬
‫למה את עוקבת אחריי?‬
‫את לא נראית כמו מישהי שכפופה לאישיקאווה.‬
‫אצל מי את עובדת?‬
‫תגידי לי מי שלח אותך!‬
‫מאסטר ג'אנג מ"אוצר הזהב"?‬
‫זה לא מנומס לענות על שאלה בשאלה.‬
‫שלא לדבר…‬
‫על כך שאת נושאת פריט מסוכן כל כך.‬
‫באת להרוג אותי?‬
‫לא תכננתי את זה.‬
‫אבל עכשיו אני מתפתה לעשות את זה.‬
‫אקבל את זה כתשובה שלילית.‬ ‫תורידי את הסכין כדי שנוכל לדבר.‬
‫למה שלא תוריד את האקדח לפני שאתה מבקש?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫בואי נוריד את כלי הנשק בספירה לשלוש.‬
‫עכשיו.‬
‫אחת.‬
‫שתיים.‬
‫שלוש.‬
‫אני רואה שאת לא בוטחת בי.‬
‫אני יכולה לומר את זה גם עליך.‬
‫את מתנקשת?‬
‫בטח היו לך חיים מפוקפקים‬
‫אם אתה כל הזמן חושש לחייך ככה.‬
‫אלה הזמנים שבהם אנחנו חיים, לא?‬
‫אי אפשר לשרוד בלי לבצע פשע.‬
‫ואפילו חפים מפשע‬ ‫יכולים למות מכל מיני סיבות.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫שמעתי שאתה מר יודע־כול.‬
‫אז את בטח יודעת‬ ‫שהמחירים שלי משתנים בהתאם למידע.‬
‫טווח המחירים גבוה, כתלות בחשיבות המידע.‬
‫אני מחפשת מישהו.‬
‫הוא יפני.‬
‫מקצוע?‬ ‫-צייר.‬
‫אלא אם כן הוא חייל או פקיד בכיר,‬ ‫המידע עליו נחשב כחשיבות נמוכה.‬
‫לצערי, אני לא מתעסק עם מידע בחשיבות נמוכה.‬
‫זה דורש יותר מדי עבודה ובקושי מכניס כסף.‬
‫שמו סצ'ימוטו.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬ ‫-הוא באמצע שנות ה־30 לחייו.‬
‫אין לי מושג.‬
‫הוא לא שלט בשפת ג'וסון,‬ ‫מה שאומר שהוא לא היה כאן הרבה זמן.‬
‫עדיין אין לי מושג.‬
‫אני מחפשת את אימא שלי‬ ‫שנעלמה לפני עשר שנים.‬
‫אז…‬
‫סצ'ימוטו הוא בטח המאהב שברח איתה.‬
‫מה?‬
‫עשר שנים זה המון זמן.‬
‫אם היא הקימה משפחה חדשה,‬ ‫אולי עדיף לא לחפש…‬
‫מנוול חצוף.‬
‫המילים הגסות שלך מראות לי‬ ‫שאתה לא מר יודע־כול,‬
‫אלא מר זבל של העיר הזאת.‬
‫טוב, אני לא אכחיש את זה.‬
‫נולדתי זבל,‬
‫וחייתי חיים מטונפים‬ ‫ונואשים כדי להגיע לכאן.‬
‫תשמור על הפה שלך.‬
‫דבריך היהירים יובילו אותך למות לשווא.‬
‫מה שמך?‬
‫יש לך עיניים די יפות.‬
‫אתה מתגרה בי?‬
‫שאעקור לך את העיניים?‬
‫בכל אופן, היה נחמד להכיר אותך.‬
‫אתה משוגע.‬
‫עד שניפגש שוב.‬
‫היא מחפשת את סצ'ימוטו?‬
‫סצ'ימוטו…‬
‫מר סצ'ימוטו, זומנת.‬
‫מה המאורע, ידידי?‬ ‫אתה שולח לי הודעה לעיתים נדירות.‬
‫אתה יודע איפה מיונג־ג'ה נמצאת?‬
‫מיונג־ג'ה?‬
‫מיונג־ג'ה. מיונג…‬
‫הקורטיזנה החצופה מהיכל "ספרינג מון"?‬
‫היא הצהירה פעם על אהבתה כלפיי‬ ‫בזמן שהייתה בזרועותיי.‬
‫אבל אז היא הפכה לפילגש‬ ‫של אישיקאווה ושברה את ליבי.‬
‫למה אתה שואל אותי?‬
‫עבר שבוע מאז שהיא נעלמה. לא ידעת?‬
‫אני יודע שהיא נעלמה,‬ ‫אבל אני לא יודע איפה היא, טיפשון.‬
‫למה?‬
‫חשבת שחטפתי והסתרתי אותה?‬
‫אז אתה לא יודע.‬
‫למה שלא‬
‫תנצל את ההזדמנות כדי להשתמש בכספך?‬
‫שמעתי את החדשות.‬
‫אתה ממילא תאבד הכול לאישיקאווה.‬
‫יהיה נחמד לבזבז אותו‬ ‫למען חברינו הפטריוטים, לא?‬
‫אתה תהיה פטריוט,‬
‫והחברים שלנו יזכו בנדבן עשיר.‬
‫מי אמר שאני אאבד אותו?‬
‫אני רק צריך למצוא את הבחורה.‬
‫אם ניתן היה למצוא אותה,‬ ‫אישיקאווה כבר היה מוצא אותה.‬
‫עבר שבוע, אבל עדיין אין לה זכר.‬
‫לכן הוא גרר אותך לזה.‬
‫אבל אני בטוח שכבר ידעת את זה.‬
‫אתה שיכור.‬
‫כדאי שתלך הביתה.‬
‫אולי הרווחת את כספך כמו כלב,‬ ‫אבל אל תבזבז אותו כמו כלב!‬
‫אם כסף‬
‫לא יכול לשמש כדי לעזור למישהו,‬ ‫ואי אפשר לבזבזו,‬
‫הוא הופך לערמת אבק.‬
‫אל תהיה אובססיבי לגבי חוסר משמעות.‬
‫הרווחתי את הכסף כמו כלב,‬ ‫אז אוכל לבזבזו כמו כלב.‬
‫סיכנתי את חיי כדי להרוויח אותו.‬ ‫אסור לי לבזבז אותו איך שאני רוצה?‬
‫אין לך מקום לג'וסון בלב שלך?‬
‫רצון לעשות משהו למען המדינה שלנו?‬
‫מעולם לא הכרתי את ג'וסון בלי יפן!‬
‫נולדתי בלי אבא ובלי מדינה.‬ ‫מה אתה רוצה שאעשה בקשר לזה?‬
‫זה בסדר אם אתה מעליב אותי.‬
‫אבל אל תעליב את הכסף שלי.‬
‫אולי עבדתי כמו כלב כדי להרוויח אותו,‬ ‫אבל הוא חשוב לי.‬
‫לא אכפת לי אם זו ערמת אבק או ערמת חרא.‬
‫הכסף וההון שלי הפכו אותי למי שאני,‬ ‫והם שומרים עליי אפילו עכשיו. הבנת?‬
‫בדיוק עמדתי לחזור הביתה. תוכל להסיע אותי?‬
‫יבוא.‬
‫נבדקת מספר אחת מראה תסמינים.‬
‫זה מהיר מהרגיל.‬
‫אתה רוצה לראות את זה?‬
‫תעזרו לי.‬
‫הראש שלי…‬
‫בבקשה, תעזרו לי.‬
‫הראש שלי כואב כל כך!‬
‫הוא כואב כל כך!‬
‫הנסיוב?‬
‫עוד לא הוזרק, המפקד.‬
‫אם כך, עוד כישלון?‬
‫מה עם חדר שתיים?‬
‫היא הייתה שקטה עד כה.‬
‫מה נעשה?‬
‫להזריק את הנסיוב?‬
‫המשך.‬
‫כן, המפקד.‬
‫חזרת.‬
‫גברת נאוול. את עדיין כאן?‬
‫למעשה, חיכיתי לך.‬
‫המתווך הכיר לי אנשים שנקראים חוקרים.‬
‫מסתבר שהם מומחים במציאת נעדרים.‬
‫אז איך בדיוק אתם מוצאים את הנעדרים?‬
‫תלוי בסיטואציה.‬
‫אבל אני בטוח שיש תהליך שעובד היטב.‬
‫שיטה סודית או גישה מיוחדת שרק אתם מכירים…‬
‫כלום?‬
‫אנחנו לא מוותרים.‬
‫אנחנו לא מוותרים על האדם שצריך למצוא.‬
‫השיטה שלנו היא לעקוב אחריהם‬ ‫באופן עקבי עד קצה העולם.‬
‫כמה מצאתם ככה?‬
‫אם אנחנו לא נראים אמינים, תמצא מישהו אחר.‬
‫אני עומד להפקיד בידיכם משימה רצינית.‬
‫זה הגיוני שאבצע בדיקה פשוטה.‬
‫אנחנו לא מעוניינים מספיק‬ ‫כדי לסבול דבר כזה.‬
‫לקחנו יותר מ־200 מקרים‬ ‫בעשר השנים האחרונות.‬
‫מתוכם, מצאנו כ־140.‬
‫כולל המתים.‬
‫אתה לא חייב לענות על השאלות שלו.‬
‫הוא לא מר יודע־כול מגיונגסונג.‬
‫הוא מר זבל.‬
‫צ'ה־אוק.‬
‫אני מסרבת לעבוד עבור אדם כזה.‬
‫מה בדיוק עשית?‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫רק אמרתי שהעיניים שלה‬
‫די יפות.‬
‫סליחה?‬ ‫-בואי נלך, צ'ה־אוק.‬
‫סצ'ימוטו, אמרת?‬
‫גבר יפני.‬
‫צייר באמצע שנות ה־30 לחייו.‬
‫חשבתי שאתה לא מתעסק עם מידע בחשיבות נמוכה.‬
‫בעיקרון, לא.‬
‫אך המצב דורש זאת.‬
‫אם זה משתנה בהתאם למצב,‬ ‫זו אנומליה, לא עיקרון.‬
‫בואי נקרא לזה גמישות‬ ‫בהתמודדות עם מצבים דחופים.‬
‫אולי אתה סתם ערמומי?‬
‫אני נואש עד כדי כך.‬
‫אתה גם פתטי עד כדי כך, אתה יודע?‬
‫בעיר הזאת,‬
‫אני האיש שאפשר לדבר איתו‬ ‫בשביל קשרים יפנים.‬
‫בין אם זה פקידי ממשל, אנשי עסקים,‬
‫רופאים או שופטים…‬
‫יש לי קשרים עם כולם, בכל מקום.‬
‫אם יש לך כל כך הרבה קשרים ומידע,‬
‫תוכל למצוא את מיונג־ג'ה‬ ‫מהיכל "ספרינג מון" לבדך.‬
‫אם היא עדיין בחיים.‬
‫ברוב הפעמים, כשאני מבקש כל כך הרבה טובות,‬
‫אני מקבל רמזים תוך חצי יום.‬
‫אך מאחר שלא שמעתי כלום עד כה…‬
‫אתה חושב שאולי היא מתה?‬
‫בכל מקרה, בבקשה תמצאו אותה.‬
‫בינתיים, אברר מידע על סצ'ימוטו.‬
‫אתה לא חייב. אנחנו נטפל בעניינים שלנו.‬
‫את מחפשת את אימך, לא?‬
‫אני בטוח שאוכל לעזור.‬
‫אני מבטיח את זה.‬
‫יש לי שאלה אחת אליך.‬
‫אתה אדם טוב או רע?‬
‫אני פשוט…‬
‫אדם שנחוש לשרוד.‬
‫כמה זמן אתה יכול לתת לנו?‬
‫אבא.‬
‫עד שפריחת הדובדבן תסתיים.‬
‫מה אני צריך לצייר היום?‬
‫לך לחדר שתיים.‬
‫אתה רשאי להתקרב כדי לראות טוב יותר.‬
‫אבל אל תתקרב יותר מדי.‬
‫זה עלול להיות מסוכן.‬
‫כן, אדוני.‬
‫סליחה. אפשר להאיר פה לרגע?‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬