Jeg kjente godt til historiene om Lake Laniers forbannelse.
Innsjøen har alltid vært kjent som nifs og hjemsøkt. "Du er modig om du drar dit."
Jeg var en skeptiker, så jeg trodde ikke noe på det.
Men i 2020 var jeg og familien min ved innsjøen.
Vi prøvde å fange fisk.
Fisken bet ikke, så vi sa: "La oss gå ut i vannet."
"Det er modig å gå uti." Det hadde jeg hørt siden jeg var liten.
Det var veldig kaldt. Vi lekte Marco Polo med barna vi hadde med oss.
Marco.
- Polo! - Polo!
Og vi begynte å drive ut mer og mer.
Marco.
Polo.
På dypere vann merket jeg at føttene ikke nådde bunnen, men jeg kunne svømme.
Mens jeg svømte, så jeg noe ved foten min.
Jeg trodde det var en fisk.
Så følte jeg at noe grep tak i ankelen og dro meg ned fort.
Hodet mitt havnet under vann. Jeg fikk panikk.
Det varte kort, men føltes lenge. Så skjøt jeg opp igjen,
men da fikk jeg ikke puste på grunn av astmaen min.
Lillebroren min så meg, og han svømte ut og hentet meg.
Jeg tenkte folk ikke ville tro meg, så jeg sa det ikke til noen i begynnelsen.
Så oppdaget jeg at folk ofte opplevde at de ble dratt under...
JEG VET IKKE HVORFOR FOLK TVILER. ÅNDER DRAR EN FAKTISK NED TIL BUNNEN.
...av sinte ånder, ifølge dem.
ÅNDENE TAR SJELER HELE TIDEN.
Jeg har ikke vært i innsjøen siden. Det høres sprøtt ut, men den er unormal.
RARE SAKER GIR FLERE SPØRSMÅL ENN SVAR
UFORKLARLIGE FENOMENER
Femti km utenfor Atlanta i Georgia ligger en innsjø innhyllet i mystikk.
Noen sier den er hjemsøkt.
Andre sier den er forbannet.
Men dens sanne historie og fortid kan være enda mer urovekkende.
MULIGHETENES REGISTER HVA SKJULER SEG UNDER LAKE LANIER?
REDNINGSDYKKERE
Antall ganger Lanier Dive Recovery
blir kontaktet for å finne en lommebok...
- Eller en telefon, giftering... - Nøkler, briller.
Trettisju gifteringer så langt. Tenk det.
Lake Lanier er en landets største menneskeskapte innsjøer.
Den har 1114 kilometers kystlinje.
Innsjøen er 47 meter dyp på det dypeste og ble laget for kraftproduksjon.
På slutten av 1940-tallet fikk ingeniørkorpset i oppdrag
om å designe og legge ut innsjøen.
Den største byen i sør er Atlanta, hovedstaden i delstaten Georgia.
Atlanta vokste eksponentielt.
Jeg tror den gikk fra 14 000 til 200 000 innbyggere på bare noen få år,
så de trengte et sted å skaffe vannressursene byen ville trenge.
Lake Lanier mates av to hovedelver: Chattahoochee og Chestatee.
Da de bygde innsjøen, var det mange veier og broer.
Det var mange eneboliger der, for det meste bønder.
De flyttet til andre steder på grunn av utviklingen det ville gi.
Ingeniørkorpset begynte å kjøpe opp mye av landet,
og det ble gravd ut i 1950.
Demningen var ferdig rundt 1954,
og så ble innsjøen offisielt fylt rundt 1957.
Det er en vakker innsjø med mye å tilby. Derfor besøker mange oss hvert år.
Over ti millioner besøkende kommer til Lake Lanier hvert år.
Det forventes enda flere i år. Det er altså veldig mange som kommer.
Innsjøen har nå blitt det beste stedet for Atlanta-borgere som vil kjøle seg ned.
Men ryktene øker i takt med populariteten.
Før jeg begynte å jobbe for korpset, hadde jeg aldri hørt noen sagn om Lanier.
Men så fort jeg fikk meg kontor der, fikk jeg høre alle slags historier.
Hovedhistoriene var drukningene.
Elleve personer har dødd av drukning eller i båtulykker på Lake Lanier i år.
Mannskap jobber med å hente to menn derfra.
- Rapportert drukning. - En ny drukning i går.
To dødsfall til ved Lake Lanier i helgen.
Det var ikke vanlige drukninger der folk bare tabbet seg ut.
Det var en ekkel stemning.
Han hoppet ut i vannet, men kom aldri opp.
Hun forsvant etter å ha hoppet i innsjøen fra en båt.
Han gikk under og har ikke kommet opp.
MER ENN TRE GANGER SÅ MANGE HAR DRUKNET I LAKE LANIER
Den er stor, men når nesten 20 personer dør på et år
på ett bestemt sted, begynner rykter og sagn å spre seg.
Sagnene handler om det paranormale
og stiller spørsmål ved om spøkelser kan stå bak dødsfallene.
DRUKNINGSOFFER FUNNET
TALMADGES SØNN DØR
14-ÅRING DRUKNER
DØR ETTER KANTRING
HJEMSØKES INNSJØEN AV ÅNDENE TIL DE SOM DRUKNET?
Siden Lake Lanier sto ferdig på slutten av 1950-tallet,
har omtrent 700 mennesker dødd,
og mer enn 200 mennesker har dødd i den siden 1990.
Det er visstnok noen lik som aldri har blitt funnet.
Det er et sted og en kilde til kontroverser gjennom årene.
Da jeg først flyttet hit, var jeg involvert i spøkelsesvandringen
der historiefortellere fortalte historier om paranormal aktivitet rundt innsjøen.
Det var veldig populært. Min historie var "Damen i innsjøen".
Det har vært mange historier om folk som har sett et gjenferd på motorvei 53-broen.
En dame som har vandret rundt, iført en blå kjole.
Og de trodde at gjenferdet kunne være knyttet til en ung kvinnes lik
som ble funnet rett ved broen i den blå kjolen.
På den tiden fant de ikke ut hvem det var.
Men folk spekulerte i at det kunne være Delia Young,
som hadde forsvunnet sammen med Susie Roberts rundt 18 måneder tidligere.
De var begge unge mødre, og de skulle dra på en nattklubb
på Forsyth County-siden av innsjøen og danse hele natten.
Så de dro dit, og de hygget seg visstnok.
Delia i sin lånte blå kjole som hun syntes at var så fin.
De dro for å komme hjem i tide til å ta seg av familiene sine.
De stoppet for å fylle bensin på veien tilbake,
og det var siste gang noen så dem.
Etter at de forsvant, lette folk langs veien,
men de fant ingenting.
Så det virket som de forsvant i løse lufta.
Jeg tror det var Delia Youngs bror som sa
at da liket ble funnet rundt 18 måneder etter forsvinningen,
følte han noe passere over seg, og han visste at det var søsteren hans.
TJENESTEMENN STOPPER LETINGEN, OG FORSVINNINGEN FRA 1958 FORBLIR ULØST
Vi er på stedet som damen i den blå kjolen skal ha hjemsøkt.
Mange hevder at i de tidlige morgentimene eller tåken
ser en kvinne som går over broen i en blå kjole.
- Jeg har aldri sett henne noen natt her. - Ikke jeg heller.
Arbeid ble utført på broen i 1990, så vidt jeg husker.
Mens de satte ned noen av pålene, støtte de på noe, og dykkere fant bilen.
- Susie Roberts var i den. - Susie.
LIK FUNNET
De hadde visst vært på fest, og på hjemveien hadde bilen kjørt av veien.
Begge druknet i bilen.
Vi anser mysteriet som løst.
Da Susie Roberts ble identifisert i 1990,
innså de at liket som hadde blitt funnet mange år tidligere, var Delia Young.
Hun ble identifisert automatisk, noe som er en tragedie i seg selv.
Jeg har hørt folk si: "Vi var på innsjøen, og jeg trodde jeg så en dame i blå kjole."
Jeg har ikke sett henne, men etter det som hendte meg, tviler jeg ikke på det.
Mange som har teltet rundt innsjøen, har opplevd paranormal aktivitet.
Noen har mistet ting på uforklarlig vis,
og folk har dukket opp rundt leirbålene og plutselig forsvunnet igjen.
Hvis du går på sosiale medier som TikTok, YouTube og Facebook,
vil du se mange kommentarer om at innsjøen er hjemsøkt.
- Hva er greia med innsjøen? - Den er hjemsøkt og forbannet.
Vet du noe om Lake Lanier, vet du at den er hjemsøkt.
Innsjøen er bokstavelig talt full av lik.
Det finnes mange slike historier.
Og folk spekulerte om at da innsjøen ble dannet,
dekket den mange kirkegårder.
Jeg tror 20 kirkegårder er tildekket.
Noen lik ble flyttet, men ikke alle, som i Poltergeist.
Ikke gå ut i Lake Lanier.
Jeg tror ikke på spøkelser, men jeg nekter å dra dit.
Jeg får ofte spørsmålet: "Finnes det graver under Lake Lanier?"
Jeg har dykket over 5000 ganger i innsjøen.
Jeg har sett hvert eneste hjørne og bunnen.
Jeg har nok sett mer av den enn noe annet menneske.
Dykker ned.
Jeg kan forsikre deg om at alle de kjente gravene som var her, ble gravd opp.
Men hvis vi går tilbake til den amerikanske urtiden,
var dette et populært sted på grunn av elvene,
og det finnes noen umerkede graver fra den tiden.
Så noen av levningene vil fortsatt være under innsjøen.
Ifølge noen myter og historier
kan det å forstyrre et av urinnvånernes gravsteder bringe ulykke.
Når det gjelder Lake Lanier, ble flere spirituelle områder oversvømt.
Noen lurer på om det har kastet en mørk sky over innsjøen.
HAR SKJENDINGEN AV URINNVÅNERES GRAVPLASSER FORBANNET INNSJØEN?
Mange tror at åndene er sinte, og at det er derfor de drar folk under.
Jeg tror ikke de vil ta hevn, for det får de neppe noe ut av.
Kanskje de prøver å få hjelp, men tar liv i stedet.
Mest paranormal aktivitet skyldes tragiske hendelser.
Og dette området var assosiert med Tåreveien.
Medlemmer av Cherokee- og Creek-stammen bodde i det området,
og de ble tvunget til å forlate alt og gå til Oklahoma.
I 1830 vedtok Kongressen en lov
som tvang urinnvånere i sørstatene å flytte til reservater i Oklahoma.
Den utmattende reisen som fulgte, tok livet av omtrent 15 000 urfolk.
Det er grunnen til at en høvding kalte den "Tårene og dødens vei".
Dette var siste stopp på Tåreveien.
Slekten min spores tilbake til Tåreveien på begge sider av familien.
Jeg har barndomsminner om familien min som videreformidler de fæle historiene.
Det er hjerteskjærende når du stopper og innser
at de tok den turen i vintermånedene.
Og hvor vanskelig det må ha vært å reise drøyt 150 mil
og etterlate alt annet enn det de kunne bære.
Jeg visste at vandringen begynte i Georgia,
og jeg kunne ikke engang forestille meg hvordan de kom seg til Webers Falls.
Det var en forferdelig tragedie. Tapet av arven og landet deres.
Og det er visstnok tilfeller der folk
har sett urinnvåner-gjenferd rundt innsjøen.
Man skulle tro folk ville holde seg unna når de ble fortalt den er hjemsøkt.
Men i dag tiltrekkes folk av det.
Jeg dro til Lake Lanier. Jeg ville bare se den selv.
VI OVERLEVDE LAKE LANIER
Jeg er fra Bronx, hiphopens hjem.
Jeg kom til Atlanta i 1994.
Og jeg begynte med seiling i 2015.
Seiling er kult. Jeg tror det er mange hindre for å begynne allerede,
og folk burde ikke la seg avskrekke fordi det sies at innsjøen er hjemsøkt.
Det sies å være spøkelser her.
Jeg har ikke sett noen.
Vi bør forholde oss til fakta.
Du kan ikke dra dit, hoppe om bord i en båt og tro du kommer hjem den kvelden
uten noen sikkerhet eller opplæring.
Når folk dør i innsjøen, er det nesten alltid fordi de ikke brukte redningsvest.
Ikke sant? De fester og drikker.
De leser ikke kystvaktens håndbok, for å si det slik.
VEDRØRENDE DRUKNINGENE I INNSJØEN: "INGEN AV DEM BRUKTE REDNINGSVEST."
Jeg har måttet redde voksne menn som var ute av form eller fulle.
Det er vel ikke hjemsøkelse? Det er dårlige avgjørelser.
Folk må ta innsjøen på alvor. Den er farlig å seile på.
Vi er ikke nede mer enn 20 minutter. Robert har ansvaret for sikkerheten.
Jepp.
- Greit, dykker ned. - Dykker ned.
Mange kommer til meg og tror innsjøen er hjemsøkt.
Til og med når jeg besøker andre byer.
De sier: "Du er ved Lake Lanier. Den er hjemsøkt."
Jeg kan forsikre deg om at den verken er hjemsøkt eller forbannet.
Dessverre drukner folk i innsjøen. Ulykker skjer.
Dette er en av landets farligste innsjøer.
Når du kommer ned der det ikke er noe lys, er det vanskelig å se. Det er nifst.
Vi støter på noe av det rareste som finnes.
Alle slags ting kan dukke opp.
Se opp, bror.
Bygningen er denne veien.
Jeg er rett over den.
Her er flerromsboligen som de stuper ned i.
Det er mange slike ting i Lake Lanier.
Mange gamle broer og noen bygningsrester.
Det er fullvokste trær på bunnen av innsjøen.
Trærne er akkurat slik. De er fullvoksne.
Er du mer enn ti meter under vann, støter du på trær.
For noen år siden var det tørke, og innsjøen gikk ned syv meter.
Man kunne se alle slags ting folk aldri hadde sett.
Det er gamle speedway-tribuner der. Speedwayen var en grusvei.
Nå er den bare en haug med gjørme på bunnen av innsjøen.
Det var utrolig mange båtulykker det året.
Jeg tror vi hadde et av de høyeste antall druknede da
fordi folk traff steiner, trær og andre ting med båtene og døde.
Jeg har suvenirer.
- Er det et trillebårhåndtak? - Noe fra en dørkarm. Og en murstein.
Dessverre blir vi tilkalt for å hente drukningsofre.
Det er noe av det tristeste vi gjør her.
Vi prøver alltid å gi familiene sjelero.
Slike ting skjer. Det er veldig trist.
Folk bør ta forholdsregler. Da blir innsjøen mye tryggere.
Jeg har tenkt mye på det som er under.
Jeg liker å forklare ting vitenskapelig eller finne en grunn,
men jeg ble dratt under vannet den dagen, og det har jeg ingen forklaring på.
Det er frustrerende å ikke bli trodd.
Tidvis tror jeg det ikke selv, men det skjedde.
Sannheten er at hvis du er på vannet, føler du deg ikke komfortabel.
Kan det høye antallet druknede være et resultat av menneskelige feil,
eller finnes det en mer overnaturlig forklaring?
Noen lokalbeboere peker på en annen historisk tragedie
begravd dypt på bunnen av innsjøen som årsaken til disse tragiske dødsfallene.
KAN TRAGEDIEN I EN GLEMT BY STÅ BAK EN FORBANNELSE?
Noen vil si vi er ved Lake Lanier, andre vil si Gainesville.
Men faktisk er vi i Oscarville.
Det er under føttene våre.
I oppveksten prøvde barn å skremme hverandre om det som var på bunnen.
De prøvde å skremme en ved å si:
"Går du ut i innsjøen, svømmer du på toppen av en by."
Jeg trodde først det var en spøk, men det viste seg å være sant.
Den hadde kirker, skoler, banker av noe slag.
Men det er ingen minnetavle for den historiske verdien der.
Oscarville var en trygg havn for afroamerikanere i Forsyth County.
Både svarte og hvite bodde der.
Hvis folk holdt seg på sin plass og var vennlige mot naboene,
kunne de ha gårdene og jobbe i byene, og alle kunne komme godt overens.
Det er ikke mange nedtegnelser om Oscarville,
så vi prøver å samle det vi kan og lene oss på muntlig historie.
Så setter vi alt sammen og finner noe som sier:
"Kanskje dette er hele historien som må fortelles."
Moren min fortalte meg historien om Oscarville.
Bestefaren min, Byrd, dyrket jord der borte.
De hadde noen butikker som svarte hadde eid siden krigen der.
Det var et godt sted å bo.
Oscarville var en by der afroamerikanerne hadde det de trengte.
De kunne stifte familie og tjene til livets opphold der.
Og de hjalp hverandre.
Hadde du en dårlig avling, kunne du komme og få litt av andres.
Det var sånn de kom overens før hendelsen skjedde.
Ting endret seg i 1912.
TÅREVEIEN
En kvinne sa hun så en svart mann stå over sengen.
Det skremte de hvite.
Noen dager senere ble en annen ung kvinne funnet slått og voldtatt.
Hun het Mae Crow. Jeg tror hun var 19 år.
Og av en eller annen grunn... Det kan bare ha vært en vane da.
Hvis noe slikt skjedde, sjekket folk det svarte samfunnet først.
Det var ingen bevis. Hun kom aldri til bevissthet.
Så hvordan vet du hvem du skal klandre?
Så de klandret tre unge afroamerikanske menn.
En av dem lynsjet de før en såkalt rettssak kunne finne sted.
MOBB LYNSJER SVART PERSON
Med hele historien om svarte menn som angrep hvite kvinner,
bestemte hvite folk at de måtte rense kommunen.
Så de sa til de svarte: "Pakk tingene deres og kom dere ut."
De hengte en av mennene i byen og skjøt på ham gjennom hele dagen.
Oldefar Byrd så alt dette.
Så du visste faren ved ikke å dra,
for noe slikt kunne muligens hende deg.
Folk måtte dra. De rakk ikke å pakke sakene sine.
De måtte bare komme seg ut av Forsyth County midt på natten.
Innsjøen fantes ikke ennå. Elven Chattahoochee lå der da.
De kjørte noen av dem til elvebredden og sa: "Svøm for livet."
"Du kan krysse Chattahoochee hvis du vil. Bare kom deg ut herfra."
Det fantes en bro, men de fikk ikke krysse den.
"Du svømmer eller drukner." Det var det de lot dem gjøre.
Noen dro nordover, andre sørover,
men Byrd, bestefaren min, kom til Gainesville.
Noen av dem klarte seg ikke.
Jeg vet ikke hvor mange afroamerikanere som var der da,
men jeg hører mange hjerteskjærende historier.
Alle i dette området vet om en familie som måtte dra midt på natten,
som mistet barn og søsken da de krysset Chattahoochee.
Jeg blir emosjonell av å tenke på det,
for Byrd Olivers første kone og hans to barn døde
da han flyktet fra Oscarville.
Han kunne ikke dra tilbake for å hente dem, så han måtte fortsette.
Bestemor fortalte meg
at han noen ganger gikk ut i skogen og satt der alene.
Kanskje det var da han tenkte på
tapene og hva han måtte gå gjennom.
Og han tenkte sikkert: "Jeg hadde et hus og mye annet. Nå må jeg begynne på nytt."
Og etter det jeg forstår, var han ikke sint.
Han så vel på det hele og tenkte: "Om jeg sitter her og er sint over dette,
er jeg sint i morgen òg. Jeg må være mannen i huset."
Så jeg prøver å se positivt på ting.
Det var ekkelt og fælt, men se hva som kom ut av det.
Skjønner du? Alle disse menneskene var familien min.
Alle har ulike oppfatninger av Lake Lanier.
De som har den sanne forbindelsen, kan føle noe annet enn de som hører historien.
Jeg leide en hytte ved Lake Lanier, og den lå ved vannet.
Da jeg gikk ned, fikk jeg en annen type følelse.
Det var som om jeg visste at noe skjedde. Jeg kunne føle det i sjelen min.
Jeg har sittet oppe på åsen noen ganger, og man kan føle visse ting der.
Så jeg vil verken påstå at det ikke er åndelige ting på den innsjøen
eller at det er det.
Når du snakker om hjemsøkte steder, dukker Lake Lanier alltid opp.
Når du googler Lake Lanier, vil du komme til Oscarville.
Så det er vanskelig å skille de to. Det vil neppe endre seg med det første.
Jeg tror denne historien blir mer utbredt takket være sosiale medier.
Den ble til og med nevnt i TV-serien Atlanta.
Det føltes som jeg ble dratt ned.
- Det ble du sannsynligvis. - Av hva da?
Det er en hel by under oss.
Det er slik folk ser det.
At forfedrene eller åndene vil dra deg under vannet.
Det er litt komisk,
men samtidig må du granske selv så du kan se hele sannheten.
Lake Laniers historie vil alltid være fordunklet i tragedier.
Hvorvidt tragediene har forbannet området, vil alltid forbli et mysterium.
Hadde jeg ikke kjent historien, ville jeg trodd det var en vanlig innsjø,
og folk elsker å fortelle de skumle historiene.
Etter det som hendte meg,
vil jeg si at om det er ett sted som er hjemsøkt, så er det Lake Lanier.
Folk sier at de ser ting, og jeg tenker: "Hva?"
Tror jeg at du så noe uvanlig som søppel sveve gjennom luften under en storm? Ja.
Men tror jeg på folk som sier at de ble dratt ned til bunnen av noe? Nei.
Det er bare tull.
Jeg tror Lake Laniers mørke historie
har mye å gjøre med folks oppfatning
av mulig paranormal eller merkelig aktivitet som foregår rundt innsjøen.
Atmosfæren passer til slike følelser.
Jeg kjøper ikke det med spøkelseshuset og damen i innsjøen.
Jeg er bare ærlig om hva det er.
Dette er et historisk, arkeologisk sted.
Skal du bare reise over innsjøen, over Oscarville,
uten å anerkjenne det, får du problemer.
Tror jeg den er hjemsøkt? Nei, det gjør jeg ikke.
Men jeg har blitt fortalt at forfedrene har god hukommelse.
Og noen ganger skjer det ting.
Noen av drukningene ved Lake Lanier er ulykker.
Men så mye har skjedd at folk begynner å tenke:
"Klart stedet er hjemsøkt. Du vet hva de gjorde med Oscarville.
Det blir de straffet for nå." Så det kan være litt sannhet i det.
Tekst: Rune Kinn Anjum