‫תמיד ידעתי את הסיפורים‬ ‫על הקללה של אגם לנייר.‬
‫הוא תמיד היה האגם המפחיד, רדוף הרוחות.‬ ‫אם הלכת לשם, כולם ידעו שאת אמיצה.‬
‫אבל תמיד הייתי ספקנית,‬ ‫אז לא ממש האמנתי בזה.‬
‫ואז, בשנת 2020,‬ ‫אני והמשפחה שלי בילינו באגם.‬
‫ניסינו לתפוס דגים.‬
‫לא ממש הצלחנו,‬ ‫אז אמרנו, "בואו ניכנס למים".‬
‫אם אתם הולכים לשם,‬ ‫משמע שאתם אמיצים. זה אתגר.‬
‫זה כך מאז שהייתי קטנה.‬ ‫הוא היה קר מאוד. ממש קר.‬
‫שיחקנו ב"מרקו פולו" עם שאר הילדים שם.‬
‫מרקו.‬
‫פולו!‬ ‫-פולו!‬
‫התחלנו להיסחף הרחק מהגדה.‬
‫מרקו.‬
‫פולו.‬
‫כשהגעתי למים העמוקים יותר,‬
‫רגליי לא הגיעו לקרקעית, אבל ידעתי לשחות.‬
‫וכששחיתי ראיתי משהו ליד כף הרגל שלי.‬
‫חשבתי שזה דג, כי הייתי באגם.‬
‫ואז הרגשתי שמשהו תופס‬ ‫אותי בקרסול ומושך ממש מהר.‬
‫ראשי ירד אל מתחת לפני המים.‬
‫התחלתי להיכנס לפניקה.‬
‫זה נמשך רק שניות ספורות,‬ ‫אבל התחושה הייתה שזה נצח.‬
‫אז עליתי בחזרה למעלה,‬
‫אבל גם לאחר מכן‬ ‫לא יכולתי לנשום, בגלל האסתמה שלי.‬
‫אחי הקטן ראה אותי, שחה אליי ועזר לי.‬
‫כשהגעתי לחוף, לא חשבתי שיאמינו לי,‬
‫ולכן לא סיפרתי על כך לאיש בתחילה.‬
‫אבל אז נודע לי שנפוץ מאוד‬ ‫שאנשים מרגישים שהם נגררים פנימה...‬
‫- מדוע אנשים לא מאמינים‬ ‫שאגם לנייר הוא רדוף רוחות? -‬
‫- רוחות באמת יגררו אתכם אל הקרקעית. -‬
‫- הייתי אמור למות באגם,‬ ‫אבל יצאתי משם חי. לא אשוב לשם. -‬
‫בידי רוחות זועמות, לדעתם.‬
‫- הרוחות חוטפות נשמות כל הזמן. -‬
‫מאז לא נכנסתי לאגם.‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף,‬ ‫אבל זה פשוט לא אגם רגיל.‬
‫- תיקי חקירה משונים‬ ‫מובילים ליותר שאלות מתשובות -‬
‫- תיקי המסתורין -‬
‫חמישים קילומטרים מאטלנטה שבג'ורג'יה‬
‫נמצא אגם שאפוף במסתורין.‬
‫יש שאומרים שהוא רדוף רוחות.‬
‫אחרים אומרים שהוא מקולל.‬
‫- האטו -‬
‫אך ייתכן שהסיפור האמיתי‬ ‫בקשר לעברו מצמרר עוד יותר.‬
‫- מחברת האפשרויות:‬ ‫מה אורב במעמקי אגם לנייר? -‬
‫- "צוללי חילוץ לנייר" -‬
‫מספר הפעמים שקראו ל"צוללי חילוץ לנייר"‬
‫כדי למצוא ארנקים...‬
‫טלפונים, טבעות נישואין...‬ ‫-משקפיים...‬
‫מפתחות...‬ ‫-37 טבעות נישואין עד עתה.‬
‫- ריצ'רד פיקרינג, ביל קרסון -‬
‫- אגם לנייר -‬
‫אגם לנייר הוא אחד‬ ‫האגמים המלאכותיים הגדולים בארץ.‬
‫- אטלנטה, ג'ורג'יה -‬
‫קו החוף שלו הוא באורך 1,113 ק"מ.‬
‫עומקו המרבי הוא 47 מטרים.‬
‫האגם נוצר במקור לצורך הפקת חשמל.‬
‫- סכר ביופורד -‬
‫בשלהי שנות ה-40 הוטל על חיל ההנדסה‬
‫לבוא לכאן, לתכנן את האגם וליצור אותו.‬
‫העיר הגדולה ביותר בדרום‬ ‫היא אטלנטה, בירתה של מדינת ג'ורג'יה.‬
‫אטלנטה גדלה בקצב אדיר.‬
‫- סטיב סטנלי,‬ ‫מומחה ביחסי ציבור, חיל ההנדסה -‬
‫לדעתי, מספר התושבים בה‬ ‫עלה מ-14,000 ל-200,000‬
‫בתוך שנים ספורות.‬
‫הם היו זקוקים למקום שממנו יוכלו‬ ‫להשיג את משאבי המים שיהיו נחוצים לעיר.‬
‫לאגם לנייר נשפכים‬ ‫שני נהרות עיקריים, הצ'טהוצ'י והצ'סטטי.‬
‫כאשר יצרו את האגם,‬ ‫היו באזור הרבה כבישים וגשרים,‬
‫הרבה בתים חד-משפחתיים, בעיקר של חקלאים,‬
‫והאנשים האלה עברו למקומות אחרים.‬
‫רובם רצו לעשות זאת בגלל הפיתוח שהדבר יספק.‬
‫חיל ההנדסה של ארה"ב‬ ‫החל לקנות הרבה מהקרקעות,‬
‫והעבודה החלה בשנת 1950.‬
‫הסכר הושלם בערך בשנת 1954.‬
‫האגם התמלא בערך בשנת 1957, באופן רשמי.‬
‫זה אגם יפהפה, שיש לו המון להציע,‬
‫ולכן כל כך הרבה אנשים מבקרים בו מדי שנה.‬
‫למעלה מעשרה מיליון מבקרים‬ ‫מגיעים לאגם לנייר מדי שנה.‬
‫השנה צפויים לבוא רבים עוד יותר,‬
‫כך שיגיע לכאן מספר עצום של אנשים.‬
‫כעת הפך האגם ליעד המועדף‬
‫של תושבי אטלנטה שרוצים הפוגה מחום הקיץ.‬
‫אך בשעה שהפופולריות‬ ‫שלו עולה, מתרבות גם השמועות.‬
‫לפני שעבדתי בחיל ההנדסה,‬
‫מעולם לא שמעתי פולקלור‬ ‫אודות אגם לנייר, רק על כך שהוא קיים.‬
‫אך 30 שניות בלבד לאחר שהיה לי שם משרד,‬
‫התחלתי לשמוע כל מיני סיפורים.‬
‫הסיפורים העיקריים עוסקים בטביעות.‬
‫אחד עשר בני אדם מתו בטביעה‬ ‫או בתאונות שיט באגם לנייר השנה.‬
‫צוותים מנסים לחלץ שני גברים מהאגם.‬
‫דווח על טביעה.‬
‫אתמול, מקרה טביעה נוסף.‬
‫שני מקרי מוות נוספים‬ ‫באגם לנייר בסוף השבוע.‬
‫ואלו לא היו טביעות רגילות,‬ ‫שבהן מישהו עשה טעות שגרמה למותו.‬
‫- קייטלין הארדי, תושבת המקום -‬
‫היה בהן משהו מצמרר.‬
‫הוא זינק לתוך המים ולא עלה שוב.‬
‫היא נעלמה לאחר שזינקה לאגם מסירה.‬
‫- זוהתה גופה שהוצאה מהמים -‬
‫הוא צלל אל מתחת למים ולא נראה שוב מאז.‬
‫- מספר האנשים שטבעו למוות באגם לנייר -‬
‫- גדול פי שלושה ממספר האנשים‬ ‫שטבעו למוות בכל חוף הים של ג'ורג'יה. -‬
‫נכון שהוא גדול, אך כששומעים‬ ‫שכמעט 20 בני אדם מתו תוך שנה‬
‫במקום מסוים אחד, אז כן,‬
‫זה גורם לשמועות ולפולקלור.‬
‫הפולקלור עוסק בעיקר בעל-טבעי‬
‫ומציג את השאלה אם ייתכן‬ ‫שרוחות רפאים הן שגורמות למקרי המוות.‬
‫- בת שמונה טבעה -‬
‫- גופת טובע נמצאה באגם -‬
‫- בנו של טלמדג' טבע -‬
‫- צעיר בן 14 מרוזוול טבע -‬
‫- טביעה בהתהפכות סירה -‬
‫- האם רוחותיהם‬ ‫של הטובעים רודפות את האגם? -‬
‫מאז שאגם לנייר נוצר, בשלהי שנות ה-50...‬
‫- ד"ר צ'ארלי גארנר‬ ‫פרופסור לתקשורת, אונ' ברנאו -‬
‫נהרגו בו כ-700 בני אדם,‬ ‫מהם למעלה מ-200 מאז שנת 1990.‬
‫ייתכן שיש בו גופות שלא נמצאו מעולם.‬
‫המקום הזה היה מקור למחלוקות במהלך השנים.‬
‫כאשר עברתי לכאן לראשונה,‬ ‫הייתי מעורב במצעד הרוחות,‬
‫שבו סיפרו מספרי סיפורים‬ ‫על פעילות על-טבעית שמתקיימת בקרבת האגם.‬
‫זה היה פופולרי מאוד.‬ ‫הסיפור שלי היה "הגברת שבאגם".‬
‫קיימים סיפורים רבים על אנשים‬ ‫שראו דמות של אישה משוטטת, בשמלה כחולה,‬
‫על הגשר של אוטוסטרדה 53.‬
‫הם חשבו שייתכן‬
‫שהדמות קשורה בגופתה של אישה צעירה שנמצאה...‬
‫- 1957, האגם מלא -‬
‫בסמוך לגשר, בשמלה כחולה.‬
‫- 1959, נתגלתה גופה בשמלה כחולה -‬
‫- גופה באגם לנייר -‬
‫בזמנו לא הצליחו לגלות את זהותה,‬ ‫אך אנשים הניחו שאולי מדובר בדיליה יאנג,‬
‫שנעלמה ביחד עם סוזי רוברטס‬ ‫כ-18 חודשים קודם לכן.‬
‫- נעלמו בלילה, באפריל 1958. -‬
‫שתיהן היו אימהות צעירות.‬
‫בכוונתן היה ללכת למועדון לילה‬ ‫שנמצא מעבר לאגם, במחוז פורסיית,‬
‫ולרקוד במשך כל הלילה.‬
‫- שלושת הגגות -‬
‫הן הלכו לשם ונראה שבילו יפה.‬
‫דיליה הייתה בשמלה הכחולה ששאלה,‬ ‫שחשבה שהייתה יפה כל כך.‬
‫הן יצאו לדרכן הביתה,‬ ‫כדי לחזור לטפל במשפחותיהן בזמן.‬
‫בדרכן חזרה הן עצרו‬ ‫בתחנת דלק, כדי למלא את המכל.‬
‫איש לא ראה אותן לאחר מכן.‬
‫- הנעדרות נראו לאחרונה‬ ‫כשהן יוצאות מדוסונוויל במכונית. -‬
‫לאחר שדווח שהן נעדרות‬ ‫חיפשו אותן בכביש שעובר שם,‬
‫אך דבר לא נמצא.‬
‫לכן נראה היה שהן פשוט התנדפו באוויר.‬
‫אני חושב שאחיה הצעיר של דיליה היה זה שאמר,‬
‫כאשר הגופה נמצאה,‬ ‫כ-18 חודשים לאחר היעלמותן...‬
‫- גופתה המרקיבה של אישה‬ ‫נמצאה על פני האגם -‬
‫שהוא חש במשהו ערטילאי וידע שזו אחותו.‬
‫- הרשויות מפסיקות את החיפוש באגם לנייר‬ ‫ומקרה ההיעלמות מ-1958 נותר לא פתור -‬
‫אנחנו נמצאים במקום‬
‫שאותו הייתה האישה‬ ‫שבשמלה הכחולה אמורה לרדוף.‬
‫אנשים רבים טוענים‬ ‫שבשעות הבוקר המוקדמות, או כאשר יש ערפל,‬
‫הם רואים אישה‬ ‫בשמלה כחולה הולכת לאורך הגשר.‬
‫ביליתי באגם לילות רבים‬ ‫ולא ראיתי אותה מעולם.‬
‫גם אני לא, אז...‬
‫כאשר עבדו על הגשר,‬ ‫בשנת 1990, למיטב זיכרוני,‬
‫הפועלים נתקלו במשהו‬ ‫כאשר תקעו עמודים בקרקעית.‬
‫הם קראו לצוללים, שמצאו את המכונית,‬
‫ובתוכה הם גילו את סוזי רוברטס.‬ ‫-סוזי.‬
‫- 1959, גופה בשמלה כחולה נמצאה -‬
‫- 1990, מכוניתה של סוזי נמצאה -‬
‫הן הלכו למסיבה‬ ‫ונראה שבדרך חזרה, מכוניתן סטתה מן הדרך.‬
‫- זוהה שאלה שרידיה של סוזי רוברטס. -‬
‫שתיהן טבעו במכונית,‬
‫אז מבחינתנו, התעלומה נפתרה.‬
‫כאשר זיהו את סוזי רוברטס, בשנת 1990,‬
‫הבינו שהגופה שנמצאה‬ ‫שנים רבות קודם לכן הייתה של דיליה יאנג.‬
‫אך היא זוהתה‬ ‫מסיבה זו בלבד, וזו טרגדיה בפני עצמה.‬
‫שמעתי אנשים שאמרו, "כן, היינו באגם בלילה‬ ‫וחשבתי שראיתי אישה בשמלה כחולה".‬
‫אני עצמי לא ראיתי את האישה בשמלה הכחולה,‬ ‫אך לאחר מה שקרה לי, אני לא מפקפקת בכך.‬
‫במקרים רבים, אנשים שהיו בקמפינג ליד האגם‬
‫ראו פעילות על-טבעית של "רוחות רפאים".‬
‫אנשים איבדו דברים‬ ‫באופן שלא היו יכולים להסביר,‬
‫ולעיתים הגיעו אל המדורות שלהם‬
‫אנשים שרגע אחד היו שם וברגע הבא כבר לא.‬
‫אם תיכנסו לרשת חברתית כלשהי,‬ ‫כמו טיקטוק, יוטיוב, פייסבוק,‬
‫תראו הרבה תגובות על אגם לנייר רדוף הרוחות.‬
‫מה הקטע עם אגם לנייר?‬
‫הוא מקולל וגם רדוף רוחות.‬
‫אם אתם יודעים‬ ‫על אגם לנייר, אתם יודעים שהוא רדוף רוחות.‬
‫האגם פשוט מלא בגופות.‬
‫קיימים מספר סיפורים כאלה.‬
‫אנשים משערים שכאשר האגם נוצר,‬
‫הוא כיסה הרבה בתי קברות.‬
‫הוא כיסה 20 בתי קברות, לדעתי.‬
‫כמה מהגופות הועברו,‬ ‫אבל כמו בסרט "פולטרגייסט", לא כולן.‬
‫אני לא מסוגלת.‬ ‫פשוט אסור להיכנס לאגם לנייר.‬
‫אני בכלל לא מאמין‬ ‫ברוחות רפאים וכל זה, אבל לא איכנס לתוכו.‬
‫לעתים קרובות שואלים אותי,‬ ‫"האם יש קברים בקרקעית אגם לנייר?"‬
‫צללתי באגם הזה למעלה מ-5,000 פעמים.‬
‫ראיתי כל פינה בו. ראיתי את קרקעיתו.‬
‫סביר שראיתי יותר מהאגם הזה מכל אדם אחר.‬
‫צולל במים.‬
‫אני יכול להבטיח לכם,‬
‫הגופות מכל הקברים‬ ‫שידוע עליהם באגם לנייר הוצאו מהם.‬
‫אני אומר זאת‬ ‫כי בתקופתם של האמריקנים הילידים,‬
‫זה היה מקום פופולרי מאוד, בגלל הנהרות,‬
‫ובהחלט יש כאן כמה קברים‬ ‫לא מסומנים מאותה תקופה.‬
‫חלק מהשרידים האלה‬ ‫ודאי נמצאים בקרקעית האגם עדיין.‬
‫לפי כמה סיפורים ואגדות,‬
‫מי שפוגע בקבר‬ ‫של אמריקנים ילידים צפוי למזל רע.‬
‫במקרה של אגם לנייר,‬ ‫הרבה אזורים בעלי חשיבות רוחנית כוסו במים.‬
‫כעת יש שתוהים‬ ‫אם הדבר גורם לאפלה שמעיבה על האגם.‬
‫- האם האגם מקולל בגלל חילולם‬ ‫של אתרי קבורה של אמריקנים ילידים? -‬
‫רבים מאמינים שהרוחות כועסות,‬
‫ולכן הן מושכות אנשים אל מתחת לפני המים.‬
‫אני לא רוצה לומר שהן רוצות בנקמה,‬ ‫כי לא נראה לי שהן ירוויחו מזה משהו.‬
‫ייתכן שהן פשוט מושיטות יד לעזרה,‬
‫אך למעשה הן נוטלות חיים.‬
‫רוב הפעילות העל-טבעית‬ ‫מיוחסת לאירועים טרגיים שהתרחשו בעבר.‬
‫האזור הזה קשור ב"מסלול הדמעות".‬
‫- "מסלול הדמעות", תקופה אפלה בשבילנו -‬
‫שבט הצ'רוקי ושבט הקריק חיו באזור הזה.‬
‫הם הוכרחו להשאיר הכול מאחור‬ ‫וללכת ברגל לאוקלהומה.‬
‫- הסנאט של ארצות הברית, 22 בפברואר, 1830 -‬
‫בשנת 1830 חוקק הקונגרס חוק‬ ‫שכפה על האמריקנים הילידים של הדרום הרחוק‬
‫לעבור לשמורות באוקלהומה.‬
‫- טנסי, קנטקי, ארקנסו -‬
‫המסע המפרך שהתרחש לאחר מכן‬ ‫קיפד את חייהם של כ-15,000 ילידים,‬
‫וזו הסיבה שאחד מראשי השבטים‬ ‫קרא לו בשם "מסלול הדמעות והמוות".‬
‫- ווברס פולס, אוקלהומה -‬
‫בעיקרון, זאת הייתה‬ ‫התחנה האחרונה ב"מסלול הדמעות".‬
‫- טריטוריה אינדיאנית‬ ‫צ'רוקי - קריק - צ'וקטו - סמינול -‬
‫משפחתי השתתפה ב"מסלול הדמעות"...‬
‫- מיי דין ארב, צאצאית של שבט הצ'רוקי -‬
‫שני הצדדים של משפחתי.‬
‫יש לי זיכרונות ילדות של קרובי משפחה‬ ‫שמספרים את סיפורי הזוועה האלה.‬
‫- המדיניות הפדרלית לסילוק אינדיאנים -‬
‫זה שובר את הלב, כאשר מבינים‬
‫שהם עשו את המסע הזה, ועוד בחודשי החורף.‬
‫כמה קשה ודאי היה לעבור 1,600 קילומטרים‬
‫ולהותיר הכול מאחור,‬ ‫פרט למה שהיו יכולים לשאת עימם.‬
‫ידעתי שהמסלול החל בג'ורג'יה‬
‫ולא יכולתי אפילו להעלות בדעתי‬ ‫כיצד הם הצליחו להגיע עד לווברס פולס.‬
‫- אוקלהומה -‬
‫זו הייתה טרגדיה ממש נוראה,‬ ‫אובדן המורשת שלהם ואדמותיהם.‬
‫מספרים שלעיתים אנשים רואים‬
‫רוחות של אמריקנים ילידים באזור האגם.‬
‫הייתם משערים שככל שרבים יותר יגידו‬ ‫שהאגם רדוף רוחות, אנשים יימנעו מלבוא אליו...‬
‫אך כיום, זהו הדבר שמושך אנשים.‬
‫- ראיתי סיפור רפאים בג'ורג'יה.‬ ‫כעת אני רוצה לבקר באגם לנייר. -‬
‫הלכתי לאגם לנייר.‬ ‫רציתי לראות את זה במו עיניי.‬
‫- שרדנו את אגם לנייר -‬
‫אני מהברונקס, ניו יורק, ביתו של ההיפ-הופ.‬
‫הגעתי לאטלנטה בשנת 94'.‬
‫התחלתי לעסוק בשיט בשנת 2015.‬
‫- ד"ר דייוויד אנדרסון, תושב המקום -‬
‫שיט זה מגניב.‬
‫אני חושב שכבר יש‬ ‫מספיק מכשולים למי שרוצה לעסוק בו...‬
‫- מעגן פרטי -‬
‫וחבל שאנשים יימנעו ממנו‬ ‫כי אומרים שהאגם רדוף רוחות.‬
‫- "בלק פרל", אגם לנייר -‬
‫אם הוא רדוף, יש בו רוחות רפאים.‬
‫לא ראיתי כאן רוחות רפאים.‬
‫אני חושב שצריך להכיר בעובדות.‬
‫אי אפשר לבוא לאגם לנייר,‬
‫פשוט לעלות על סירה‬ ‫ולחשוב שתחזור הביתה באותו לילה,‬
‫ללא הכשרה בשיט ובבטיחות.‬
‫בכל פעם שאנשים מתים באגם הזה,‬
‫תשע פעמים מתוך עשר,‬ ‫זה כי הם היו ללא חגורת הצלה.‬
‫הבנתם? הם חוגגים ושותים.‬
‫הם לא קוראים את מדריך השיט של משמר החופים.‬
‫אתם מבינים?‬
‫- איש מהטובעים באגם לנייר‬ ‫לא היה עם חגורת הצלה. -‬
‫נאלצתי לחלץ אנשים באופנוע הים שלי.‬
‫גברים בכושר גופני לקוי, או שיכורים.‬
‫אלו לא רוחות רפאים. זו קבלת החלטות שגויה.‬
‫אנשים צריכים להתייחס לאגם‬ ‫הזה ברצינות. מסוכן להפליג בו בסירות.‬
‫נהיה מתחת לפני המים 20 דקות‬ ‫לכל היותר. רוברט הוא אחראי הבטיחות.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, צולל במים!‬ ‫-צולל במים.‬
‫רבים מאוד פונים אליי‬ ‫במחשבה שהאגם הוא רדוף רוחות.‬
‫אפילו כשאני נמצא בערים אחרות,‬
‫אומרים לי, "אתה מאגם לנייר.‬ ‫ואו. הוא רדוף רוחות".‬
‫אני יכול להבטיח לכם ב-100 אחוזים‬ ‫שהוא אינו רדוף רוחות ואינו מקולל.‬
‫למרבה הצער, אנשים אכן טובעים באגם הזה.‬
‫תאונות אכן קורות.‬
‫זהו אחד האגמים המסוכנים ביותר בארץ כולה.‬
‫כשיורדים אל מתחת לפני המים,‬ ‫במקום שאין בו אור כלל,‬
‫קשה מאוד לראות, והתחושה מצמררת.‬
‫אנחנו נתקלים שם בדברים משונים מאוד.‬
‫כל מיני דברים עלולים לצוץ פתאום.‬
‫תיזהר, אח שלי.‬
‫- ביל קרסון -‬
‫הבית נמצא כאן, בכיוון הזה.‬
‫אני נמצא ממש מעליו.‬
‫הנה הבית שלתוכו‬ ‫הם צוללים. יש בו מספר חדרים.‬
‫יש הרבה דברים כאלה באגם לנייר,‬
‫הרבה גשרים ישנים‬ ‫ושרידים של מספר בתים ישנים.‬
‫בקרקעית האגם יש עצים בגודל מלא.‬
‫העצים שם הם בדיוק כמו אלה.‬ ‫הם ניצבים על הקרקע, בגודל מלא.‬
‫כאשר מגיעים לעומק‬ ‫של למעלה מתשעה מטרים, נתקלים בעצים.‬
‫לפני מספר שנים הייתה בצורת.‬
‫גובה פני המים ירד בשישה מטרים וחצי.‬
‫אז אפשר היה לראות‬ ‫כל מיני דברים שלא נראו קודם מעולם.‬
‫יש בו מושבים לצופים במה שהיה‬ ‫מסלול מרוצים ישן. אך זה היה מסלול עפר.‬
‫כעת, מסלול העפר הזה‬ ‫הוא רק בוץ שנמצא בקרקעית האגם.‬
‫לא ייאמן כמה תאונות שיט התרחשו באותה שנה.‬
‫מספר הטובעים באותה שנה‬ ‫היה בין הגבוהים ביותר, לדעתי,‬
‫כי אנשים התנגשו בסלעים,‬ ‫בעצים ובכל הדברים האלה בסירותיהם,‬
‫וזה גרם לתאונות קטלניות.‬
‫הבאתי לך כמה מזכרות.‬
‫מה זה? ידית של מריצה?‬ ‫-זה ממסגרת של דלת.‬
‫וזאת לבנה מהבית.‬
‫למרבה הצער, קוראים לנו‬ ‫כדי לחלץ גופות של קורבנות טביעה.‬
‫זהו אחד הדברים‬ ‫העצובים יותר שאנחנו עושים באגם.‬
‫אנחנו תמיד מנסים‬ ‫לעזור למשפחות למצוא שלווה.‬
‫דברים כאלה קורים. זה עצוב מאוד,‬
‫אבל אם אנשים ייזהרו יותר בשיט,‬ ‫יהיה לנו אגם הרבה יותר בטוח.‬
‫חשבתי הרבה על מה שנמצא מתחת לפני המים.‬
‫אני מעדיפה להסביר דברים‬ ‫באופן מדעי, או למצוא סיבות למה שקורה,‬
‫אבל משהו תפס אותי באותו יום‬ ‫ומשך אותי אל מתחת לפני המים,‬
‫ואין לי שום הסבר לכך.‬
‫לפעמים מתסכל שאנשים לא מאמינים לך.‬
‫לפעמים גם אני עצמי‬ ‫לא מאמינה בזה, אבל זה קרה.‬
‫האמת היא שאם אתם נמצאים באגם,‬
‫אפילו עם חגורת הצלה,‬ ‫אתם פשוט לא מרגישים בנוח.‬
‫- "לייק לנייר איילנדס" -‬
‫האם ייתכן שמספרן הרב‬ ‫של הטביעות הוא פשוט תוצאה של טעויות אנוש?‬
‫או שאולי יש הסבר על-טבעי יותר?‬
‫כמה מקומיים מצביעים‬ ‫על טרגדיה היסטורית נוספת,‬
‫שקבורה עמוק בקרקעית האגם,‬ ‫כסיבה למקרי המוות הטרגיים האלה.‬
‫- האם ייתכן שהטרגדיה‬ ‫של עיירה שנשכחה הביאה עימה קללה? -‬
‫יש אנשים שיגידו שאנחנו נמצאים באגם לנייר,‬
‫ואחרים יגידו שאנחנו בגיינסוויל.‬
‫אך למעשה, אנחנו נמצאים באוסקרוויל.‬
‫היא נמצאת ממש מתחתינו.‬
‫כשגדלתי, הילדים ניסו להפחיד זה את זה‬ ‫בקשר למה שנמצא בקרקעיתו של אגם לנייר.‬
‫הם אמרו דברים מפחידים,‬
‫למשל, "רק שתדעי,‬ ‫אם את באגם, את שוחה מעל לעיר".‬
‫בתחילה חשבתי שזאת בדיחה,‬ ‫אך התברר שזוהי האמת.‬
‫היו בה כנסיות, בתי ספר, בנקים...‬
‫אבל לא נותר דבר‬ ‫שיציין את הערך ההיסטורי שלה.‬
‫אוסקרוויל הייתה מקום מבטחים‬ ‫לאפריקנים-אמריקנים במחוז פורסיית.‬
‫שחורים גרו בה, כמו גם לבנים.‬
‫- ולמה פאן, היסטוריונית -‬
‫לדעתי, כל עוד אנשים היו ידידותיים לשכניהם,‬ ‫הם היו יכולים להקים חוות, או לעבוד בערים.‬
‫כולם הסתדרו זה עם זה.‬
‫- פורסיית, אוסקרוויל -‬
‫קשה לאתר פרטים‬ ‫שקשורים באוסקרוויל. אני לא מצאתי כאלה.‬
‫אך אנחנו מנסים לקבץ כל מה שאפשר‬ ‫ומסתמכים גם על היסטוריה שעברה מפה לאוזן.‬
‫כאשר מקבצים הכול ביחד, מתקבל משהו שאומר,‬
‫"אולי זהו הסיפור המלא שצריך לספר".‬
‫אימא שלי סיפרה לי את הסיפור על אוסקרוויל.‬
‫סבי, ברד, עבד שם בחקלאות.‬
‫- ג'ורג' ראקר, צאצא של תושבי אוסקרוויל -‬
‫היו שם חנויות בבעלות שחורים מאז המלחמה.‬
‫זה היה מקום שטוב לחיות בו.‬
‫באוסקרוויל היה‬ ‫לאפריקנים-אמריקנים כל מה שהיו צריכים.‬
‫- קינדרה ראקר כהן, אחייניתו של ג'ורג' -‬
‫הם היו יכולים להקים משפחות ולהתפרנס.‬
‫והם עזרו זה לזה.‬
‫אתם יודעים, אם היבול שלכם לא היה כצפוי,‬
‫הייתם יכולים לקחת חלק משלנו.‬
‫כך הם הסתדרו ביחד, לפני האירוע.‬
‫המצב השתנה בשנת 1912.‬
‫- 1830, "מסלול הדמעות" -‬
‫- 1912, האירוע באוסקרוויל -‬
‫אישה אחת התעוררה ואמרה‬ ‫שראתה גבר שחור ניצב מעל למיטתה.‬
‫זה גרם לחרדה בקהילת הלבנים.‬
‫- 7 בספטמבר, 1912 -‬
‫מספר ימים לאחר מכן נמצאה‬ ‫אישה צעירה אחרת, שהוכתה ונאנסה.‬
‫- אישה לבנה הותקפה -‬
‫שמה היה מיי קרו.‬ ‫אני חושב שהיא הייתה בת 19.‬
‫ומסיבה כלשהי...‬
‫נראה שפשוט מתוך הרגל, באותה תקופה,‬
‫כאשר משהו כזה קרה,‬
‫הראשונים שנחקרו היו החברים בקהילת השחורים.‬
‫לא היו שום ראיות. היא לא שבה להכרתה מעולם.‬
‫אז כיצד יודעים את מי להאשים?‬
‫הם האשימו במעשה‬ ‫שלושה צעירים אפריקנים-אמריקנים.‬
‫אחד מהם נטבח במעשה לינץ'‬ ‫בכלל לפני שהתרחש מה שכינו בשם משפט.‬
‫- אספסוף ביצע לינץ' בשחור -‬
‫ובגלל שהדעה הרווחת הייתה‬ ‫שגברים שחורים תוקפים נשים לבנות,‬
‫החליטו הלבנים שהם צריכים לטהר את המחוז.‬
‫הם אמרו לשחורים,‬ ‫"קחו את החפצים שלכם ותסתלקו מפה".‬
‫והם תלו את אחד הגברים בעיר,‬
‫וירו בו במשך כל היום.‬
‫הסבא-רבא שלי, ברד, ראה את כל זה.‬
‫כעת הם ידעו שמסוכן לא לעזוב,‬
‫כי משהו כזה היה עלול לקרות גם להם.‬
‫- חשש ממהומות על רקע גזעי -‬
‫אנשים נאלצו לעזוב.‬ ‫לא היה להם זמן לקבץ את רכושם.‬
‫הם נאלצו לעזוב‬ ‫את מחוז פורסיית באישון לילה.‬
‫האגם לא היה קיים,‬ ‫באותה תקופה. זה היה נהר הצ'טהוצ'י.‬
‫הם הביאו כמה מהם אל גדות הנהר‬ ‫ואמרו, "אם אתם רוצים לחיות, שחו".‬
‫"אם תצליחו לחצות‬ ‫את הצ'טהוצ'י, תוכלו לעשות כרצונכם,‬
‫"אבל אתם חייבים להסתלק מכאן."‬
‫היה שם גשר, אך הם לא הורשו לחצות אותו.‬
‫"שחו או שתטבעו." אלו היו האפשרויות שלהם.‬
‫כמה פנו צפונה, וכמה דרומה.‬
‫אבל ברד, הסבא שלי, הגיע לגיינסוויל.‬
‫- גיינסוויל -‬
‫וכמה מהם לא שרדו.‬
‫אני אפילו לא בטוחה‬ ‫כמה אפריקנים-אמריקנים היו שם אז,‬
‫אבל שמעתי הרבה סיפורים שוברי לב.‬
‫כל מי שגר באזור הזה יודע‬ ‫על משפחה כלשהי שנאלצה לעזוב באישון לילה,‬
‫שאיבדה ילדים, אחים ואחיות‬ ‫כאשר חצתה את נהר הצ'טהוצ'י.‬
‫כשאני חושבת על כך, אני נעצבת,‬
‫כי אשתו הראשונה ושני ילדיו של ברד אוליבר‬
‫נהרגו כאשר נמלט מאוסקרוויל.‬
‫הוא לא היה יכול‬ ‫לחזור ולקחת אותם, ונאלץ להמשיך הלאה.‬
‫סבתי סיפרה לי‬
‫שלעיתים הוא היה יוצא אל היער ויושב לבדו.‬
‫ייתכן שבאותן פעמים הוא חשב‬
‫על האנשים שאיבד ועל מה שנאלץ לעבור.‬
‫ואני בטוח שהוא חשב,‬
‫"היה לי בית. היה לי את כל זה.‬ ‫עכשיו יהיה עליי להתחיל מחדש".‬
‫ולמיטב הבנתי,‬
‫הוא לא כעס.‬
‫סביר שהוא הביט בזה ואמר,‬
‫"אם אשב כאן ואכעס בגלל זה,‬
‫"מחר עדיין אמשיך לכעוס.‬ ‫אני חייב להיות הגבר של הבית."‬
‫לכן אני מנסה לראות הכול באופן חיובי.‬
‫זה היה רע. זה היה נורא.‬ ‫אבל תראו את התוצאה.‬
‫אתם מבינים?‬
‫כל האנשים האלה היו המשפחה שלי.‬
‫כל אחד רואה את אגם לנייר באופן אחר.‬
‫ייתכן שאלה שיש להם‬ ‫קשר אמיתי אליו מרגישים משהו,‬
‫שלא כמו אלה שרק שמעו את הסיפור.‬
‫אני זוכרת ששכרתי צימר סמוך לאגם לנייר,‬
‫והוא נמצא ממש על הגדה.‬
‫ובשעה שהלכתי אל המים, הרגשתי משהו שונה.‬
‫זה היה כאילו שאת יודעת‬ ‫שמשהו קרה, וחשה את זה בנשמתך.‬
‫מספר פעמים עליתי לגבעה הזאת ופשוט ישבתי,‬
‫ואז אפשר להרגיש כל מיני דברים.‬
‫לכן אני לא יכול לומר‬
‫שאין שום דבר רוחני באגם הזה,‬
‫אבל אני גם לא יכול להוכיח זאת.‬
‫כשמדברים על מקומות‬ ‫רדופי רוחות, שמו של אגם לנייר צץ תמיד.‬
‫וכשמחפשים את אגם לנייר בגוגל,‬ ‫מקבלים מופעים של "אוסקרוויל".‬
‫- דרך אוסקרוויל -‬
‫קשה להפריד בין השניים,‬
‫ולא נראה לי שזה משהו שיחלוף בקרוב.‬
‫אני חושבת שהסיפור הזה הופך נפוץ יותר ויותר‬
‫ברשתות החברתיות.‬
‫ואתם יודעים,‬ ‫אפילו בסדרה "אטלנטה" הזכירו זאת.‬
‫פשוט הרגשתי שמשהו מושך אותי.‬
‫- "אטלנטה", 2022 -‬
‫סביר שמשהו באמת משך אותך.‬
‫אבל מה זה היה?‬
‫יש עיירה שלמה מתחתינו.‬
‫אנשים אכן חושבים כך. הם באמת חושבים‬
‫שתושבי המקום הקדומים,‬ ‫או הרוחות, מושכים אנשים אל מתחת למים.‬
‫זה היה קצת קומי,‬
‫אבל כדאי לכם לקרוא על כך,‬ ‫כדי שתוכלו לראות את כל האמת.‬
‫ההיסטוריה של אגם לנייר‬ ‫תהיה אפופה בטרגדיה תמיד.‬
‫האם הטרגדיות האלו‬ ‫גרמו לכך שהמקום יהפוך למקולל?‬
‫זו תהיה תעלומה תמיד.‬
‫אם לא הייתי יודעת את עברו,‬ ‫הייתי חושבת שמדובר באגם רגיל‬
‫ושאנשים פשוט אוהבים‬ ‫לספר סיפורים מפחידים שקשורים בו.‬
‫אבל לאחר כל מה שקרה לי,‬
‫אני אומרת שאם יש בעולם‬ ‫מקום שהוא רדוף רוחות, זה אגם לנייר.‬
‫אנשים אומרים שראו‬ ‫כל מיני דברים כאלה, ואני אומר, "מה?"‬
‫האם אני מאמין שראיתם‬ ‫משהו לא רגיל, כמו חתיכת פסולת‬
‫שמרחפת באוויר בזמן סערה? כמובן.‬
‫אבל כאשר אנשים טוענים‬ ‫שמשהו גרר אותם אל הקרקעית,‬
‫שהם הרגישו משהו מושך ברגלם?‬
‫לא. זאת פשוט שטות. שטות מוחלטת.‬
‫אני מאמין שההיסטוריה האפלה של אגם לנייר‬
‫קשורה מאוד במה שאנשים רואים‬
‫כפעילות מוזרה, או על-טבעית,‬ ‫שמתרחשת בסביבת האגם.‬
‫האווירה הזאת גורמת לתחושות כאלו.‬
‫אני לא מתכוון להאמין‬ ‫בסיפור של הבית רדוף הרוחות והאישה באגם.‬
‫אני פשוט מתייחס לדברים כפי שהם.‬
‫זהו אתר ארכאולוגי היסטורי.‬
‫האם אתם מתכוונים‬ ‫פשוט לשוט באגם הזה, מעל לאוסקרוויל,‬
‫ולא להכיר בכך?‬
‫זה יגרום בעיות.‬
‫האם נראה לי,‬ ‫מבחינה מקצועית, שהוא רדוף רוחות? לא.‬
‫אבל נאמר לי‬ ‫שלתושבי המקום הקדומים יש זיכרון ארוך.‬
‫- 1912, האירוע באוסקרוויל -‬
‫ולפעמים, דברים קורים.‬
‫כמה ממקרי הטביעה באגם לנייר היו תאונות,‬
‫אבל דברים רבים כל כך קרו‬ ‫עד שאנשים מתחילים לחשוב,‬
‫"אין פלא שהמקום הזה רדוף רוחות.‬ ‫אתם יודעים מה קרה באוסקרוויל.‬
‫"סביר שהם משלמים את המחיר עכשיו."‬
‫אז ייתכן שיש בזה קורטוב של אמת.‬
‫- דרך אוסקרוויל -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬