Træd varsomt.
Varsomt? Skal jeg ikke smide ham ned ad trappen?
Jeg må drikke dig fuld, så du kan fortælle om dit gamle job.
Jeg drikker ikke.
Sam Haig.
Han er fra Scottish Telegraph. Deltog i Finch-retssagen. Hver dag.
Jeg kender ham ikke.
Han og Merritt mødtes hver torsdag på et hotel.
Hun præsenterede os ikke.
Havde I ikke et nært forhold?
Som sagt talte vi ikke om hendes privatliv.
Vi tror, de arbejdede på en korruptionssag sammen.
Korruption? Hvor?
Det forbandt Graham Finch og Kirsty Atkins.
-Kirsty Atkins? -Potentielt vidne.
Du lod hende ikke vidne i Finch-sagen.
-Hvorfor? -Det ville vi spørge dig om.
Jeg kan ikke huske Kirsty Atkins, eller hvad hun havde at sige i sagen.
-Jeg vil foreslå at spørge Liam Taylor. -Han foreslog at spørge dig.
Kirsty fortalte Merritt, hun ville vidne.
Hun havde mødt Finchs kone på et kvindehjem året før.
Hun var der, fordi Finch tævede hende.
Det havde ikke ligefrem gavnet Finch.
Hvorfor vidnede hun ikke?
Kirsty var vaneforbryder og fastboende i Saughton Fængsel.
Hun lyder ikke troværdig.
Merritt troede på hende.
Kort efter deres samtale blev Kirsty overfaldet,
så nogen mente, hun var troværdig.
Vi undrer os over, at hun ikke blev indkaldt.
Jeg husker hende ikke. Jeg kan kun svare generelt.
Generelt vil en jury tænke, at en som hende bare vil ud af fængsel.
Hun kommer ud om et par uger,
men hun mangler et øje og er fyldt med ar fra knivoverfaldet i fængslet.
-Taler han ikke? -Ikke hvis jeg kan undgå det.
Angrebet skete, da du sagde til Merritt, at Kirsty ikke kunne vidne.
Jeg må tage dit ord for det, for jeg husker intet af dette.
Det ville kræve, at Finch havde venner på indersiden.
Morck, du er virkelig bindegal.
Hvorfor skulle jeg hjælpe en som Graham Finch?
Han var ikke bare en tilfældig mand, der smed sin kone ned ad trappen.
Han havde penge. Han havde magt.
Finch havde sine egne mangeårige forbindelser.
Han havde ikke brug for min hjælp.
Merritt ville have talt med dig om Kirsty.
Hvordan ved vi, Merritt ville indkalde Kirsty?
-Hvorfor er du så sikker? -Jeg tror på Kirsty.
Narkoforbryderen, der vil ud af fængslet.
Hvad med journalisten, som Merritt arbejdede sammen med?
Han døde i en faldulykke, dagen før Merritt forsvandt.
Hvis man tæller efter,
er det én død, én i live og én forsvundet på en uge,
efter Merritt talte med dig om et vidne, der kunne fælde Finch.
Okay, Morck. Du fik mig.
Jeg er i lommen på Graham Finch.
Jeg går ud fra, han betaler mig i guldmønter.
Slet ikke.
Vi tror, du blev truet af ham indirekte.
Din datter, Julia, blev presset af vejen under retssagen.
Hun påkørte og sårede en mand alvorligt. Det var noget rod.
En far frygter altid, at der sker skade på dem, han elsker.
Det er enhver mands svaghed.
Hvordan ved du, at Kirsty Atkins er narkoforbryder?
Det sagde du.
Kriminalkommissær Morck sagde, hun er vaneforbryder.
Tilsyneladende er den eneste, der kan bevise noget af dette, død.
Vi ved ikke, om Merritt er død.
Det vil jeg håbe for dig.
Tak for din tid.
AFDELING Q
VENNER?
Jeg kan kun tale med dig.
Hvad med Alison, Mia og Jenna?
De er for fisefornemme.
"Fisefornem." Du lyder som min mor.
Stop.
Det passer, ikke?
De taler med William, men jeg er for skræmmende.
Du er meget skræmmende.
Ja, det er jeg.
VENNER? DU HAR IKKE MANGE
Jeg kan lide at tale med dig.
-Jeg kan sige næsten alt til dig. -Næsten?
Hvad kan du ikke sige?
-Det kan jeg ikke sige. -Hvorfor?
Hvis jeg kunne sige det til dig, sagde jeg det.
God pointe.
-Hvad er så sjovt? -Lyle. Hvad fanden?
Mor bad mig sige, at du skal hjem.
Du har sagt det. Skrid.
Hun bad mig trække dig ud herfra.
Som om det kommer til at ske.
Her lugter af sex.
Det ved du intet om.
Din far er her.
Det er okay. Lad være.
-Hej, Harry. -Vandt I?
Ikke i dag. Vi kunne have brugt dig.
Jeg spiller ikke mere.
-Du er Lyle Jennings. -Mr. Lingard.
-Er du her for at brænde huset ned? -Far.
Nej, jeg er her for at hente Harry. Vores mor har brug for ham.
-Er hun vågen? -Vi går nu.
Ja.
Lyle.
Vi ses i morgen.
Hvad sagde jeg om at få besøg af Harry Jennings, når jeg ikke er?
-Han er ikke så slem. -Jeg taler til din søster.
Mig og Harry kan lide hinanden.
-Harry og jeg. -Faktisk…
…elsker vi hinanden.
-Som Romeo og Julie? -Hvis du siger det.
-Han kommer ikke igen. -Du gik glip af din brors kamp.
William er ligeglad, om jeg kommer, ikke?
-Op til dig. -Han er ligeglad.
-Det er ikke pointen. -Hvad så?
Familie?
Det tænkte jeg nok.
Gider du lige?
VENNER?
HAR INGEN
Kriminalbetjent Morck. Jeg genkendte dig ikke.
Du er ikke i din bil uden for mit kontor.
Vær glad for, jeg ikke er på dit kontor. Endnu.
-Hvordan går det, Robbie? -Kender vi hinanden?
Det føles sådan efter at have set dig på tv.
Jeg kan vel sige det samme.
Som alle gode advokater lukker du nok øjnene
for dine klienters fejltrin.
Er du her for at chikanere mr. Finch?
Kan vi spise frokost først?
Det er okay, Robbie.
Kriminalbetjent Morck vil undskylde for en misforståelse.
Var det et uheld, at dit trænede kryb udgød sin slim over en 17-årig knægt?
Ja. Han skulle udgyde sin slim over dig.
Jeg beklager.
Du gav Fritz en ordentlig omgang.
Fritz nød det vist.
Ja. Du reddede hans dag.
Jeg undskylder. Var der andet?
Ja.
Vær forsigtig. Det er meget dyre køller.
Du kan ikke blive retsforfulgt for mordet på din kone igen,
hatten af for det, advokat,
men du kan blive retsforfulgt for mordforsøget på Kirsty Atkins.
Hvad?
Lad være. Hvad siger du?
Hvad siger du? Lad mr. Finch spise frokost.
Har du beviser?
Jeg har dit andet betalte kryb, Ed Solomon, der kørte Fritz på hospitalet.
-Jeg hører, at han selv er på hospitalet. -Ja.
Med et brækket ben.
Heldigvis behøver han ikke sit ben for at tale.
Ed er meget snakkesalig.
Han har en masse sms'er og talebeskeder fra dig,
der er virkelig sjove.
-Hvis man ikke er dig eller din advokat. -Såsom?
"Gabby siger, han kender et par lebber i Saughton,
der kan skære et af hendes øjne ud og få hende til at spise det."
Når hun truede med at vidne imod dig, er det både metaforisk og symbolsk.
Lad os ikke forsætte denne samtale.
Vi antager, at Gabby hører hjemme i din underverden,
men vi ved ikke, hvem der fortalte dig om Kirsty.
-Kriminalbetjent Morck. -Var det mon Stephen Burns?
Måske efter Ed eller Fritz kørte hans datters bil af vejen.
Hvis du vil tale sådan til mr. Finch,
kan du enten rejse sigtelse eller gå din vej.
-Det er en privat… -Af banen!
Du bør nok hente den.
Hvad fanden bilder du dig ind?
Jeg kan sige det samme.
Gå bare, Robbie.
Jeg tilstår intet, mens du er væk.
Kirsty kommer ud næste måned.
Jeg sender en gavekurv.
Du glemmer alt om hende.
Hvorfor?
Hvis der sker hende noget, hvis hun så meget som slår sin tå,
vil jeg formode, at du stod bag.
Er det alt?
Det var nok de kvajpander, der opsøgte Jasper og Kirsty,
der gik efter Fergus Dunbar,
der efterforskede Lingard-sagen første gang.
Måske. De har meget fritid.
Havde du noget at gøre med Merritt Lingards forsvinden?
-Er det sjovt? -Meget.
-Som du ved, blev jeg frikendt. -Du blev frikendt for mord.
Hun undersøgte korruption sammen med en journalist, Sam Haig,
som døde, dagen før hun forsvandt.
Hun var stadig efter dig.
Det er meget mistænkeligt.
Du ved vel ikke noget om det?
Nej, jeg dræber ikke journalister.
Kun din kone?
Fritz sagde, du var bindegal.
Det er rosende ord fra Fritz.
-Haig var til din retssag. -Hvis du siger det.
Det var han.
Det var også ham, der fortalte mig om Kirsty Atkins.
Hvornår?
Under retssagen.
Han opsøgte mig i en pause og sagde, at hun ville vidne,
og at det ville være fældende.
-Sagde han det bare? -Ja.
Det virkede mistænkeligt.
Jeg fortalte Graham, at passede det, ville jeg indgive en begæring mod det.
I betragtning af kvindens historie ville kendelsen nok være til vores fordel.
I sidste ende gjorde jeg ingenting.
Det behøvede jeg ikke.
Var det fint for Graham at indgive en begæring?
Jeg blev ikke inddraget i efterfølgende samtaler.
Hvis Graham havde ønsket at forfølge en mere aggressiv tilgang,
ville jeg have mindet ham om,
at vi havde en meget stærk sag uden at ty til intimidering.
Ved du, hvorfor Haig gav dig den gave?
-Nej. -Noget for noget?
Nej.
Jeg går ud fra, at ingen af jer ved, hvad der skete med Haig,
efter han havde fortalt jer om dette?
Det er min erfaring, at vil man undgå, at en journalist undersøger en,
er det værste, man kan gøre, at skade journalisten.
Det samme gælder politiet.
Når man går efter en af dem, lader de aldrig en være i fred.
Det er ikke det værd.
Der er mange gråzoner, mr. Finch.
Det med golfkøllen var meget morsomt.
Tak.
Jeg var lettet over, at du ikke slog ham med den.
I guder. Al den snak om at miste kontrollen.
Du knuser folks luftrør og smider dem ned ad trapper.
Ja, men når jeg gør disse ting, mister jeg aldrig kontrollen.
Jeg bevarer altid kontrollen.
Hvad fanden lavede du i Syrien? Sig det nu.
Skal du ikke tage den?
Morck.
-Nogen holder dig for nar. -Hvem er det?
Din yndlingsjournalist, Dennis Piper.
Læg ikke på. Jeg vil hjælpe dig.
Det er generøst, men efter min mening er du afskum.
Jeg sender dig en sms. Tag et kig på den.
Hvis du vil tale bagefter, er jeg på Golden Rule.
Hvad fanden snakker du om?
Skal vi se?
For helvede!
Hej.
Jeg har tandbetændelse.
Jeg har brug for antibiotika.
Faktisk en tandlæge.
Fint. Jeg dør af blodforgiftning.
Så får I ikke fornøjelsen.
Det er lidt et antiklimaks efter al den tid.
Han lod mig aldrig være.
Når jeg vendte mig om, stod han og stirrede.
-Stirrede? -Ja.
Når jeg spiste eller trænede.
Når jeg sad på biblioteket, satte han sig over for mig.
Jeg fangede ham i at se på mig sove.
Jeg kunne ikke tage mere.
Du tævede ham godt og grundigt. Han mister måske øjet.
Sam, hørte du, hvad jeg sagde?
Han mister måske øjet.
Føler du noget, når jeg siger det?
-Ja, det føles godt. -Føles det godt?
Han ville aldrig lade mig være.
Sam?
Jeg er fandeme ikke hans bror. Han måtte få det ind i hovedet.
Så du tævede det ind i hans hoved?
Var der ikke mere i det?
Mere hvad?
Noget mere kompliceret?
Nej. Jeg har ikke mere at sige.
Sam.
Jeg har ikke mere at sige.
Vi afslutter afhøringen af Samuel Haig, 17 år gammel,
den 10. marts 2013, klokken 11.09.
Jeg er Terry Dundee, rådgiver på Godhaven Ungdomsinstitution.
Jeg kendte Haig bedre end de fleste, hvilket ikke siger meget.
Haig holdt kortene tæt til kroppen. Han delte ikke sine kilder.
Når han endelig kom på arbejde, talte han ikke med nogen.
Alle syntes, at han var så klog.
-Ikke dig. -Jeg kendte ham.
Han kom overens med folk, der gik over stregen, for han var som dem.
-Hvordan fik du videoen? -Hans computer.
-Har du hacket Haigs computer? -Efter han døde.
Du virker ligeglad. Hvordan fik Haig videoen?
Nogen i Godhaven må have givet ham den.
Han besøgte stedet de sidste par måneder, før han døde.
-Hvorfor? -Han arbejdede på en historie.
-Må vi læse den? -Jeg har mine standarder.
Du er journalist. Du ville sælge din egen mor.
Det fører os ikke til Merritt Lingard.
Det fører jer til Sam Haigs morder.
Vi efterforsker ikke Haigs død.
Det burde I måske.
Sam fandt knægten, som han talte om i videoen,
og som han nær tævede ihjel.
Hvad hedder han?
Han kaldte ham "X" for at beskytte hans identitet.
Hvad har mr. X at gøre med Merritt Lingard?
Vent. Intet.
Medmindre Haig fik hende indblandet i det, der skete med knægten fra dengang.
Det er et job for en topjournalist som dig.
Tal med Terry Dundee.
Det er ham, der taler med Sam i videoen.
Han er stadig i Godhaven.
Jeg kontaktede ham, men han gav mig læst og påskrevet.
Det var fascinerende.
Husk mig, hvis du finder noget.
-Hej. -Alt i orden?
-Hvad ser du? -Bare noget lort.
Perfekt.
Dit ansigtsudtryk.
Jeg har aldrig set det før, selv når du er vred.
Da du gik efter ham fyren, kunne jeg ikke genkende dig.
Ja.
Okay.
Jeg er to personer. Det er jeg nødt til at være.
Jeg ser ting, som ingen kan se, som ingen kan håndtere,
eller nogensinde burde se.
Hvad? Hvad er det værste, du har set?
Det gør jeg ikke mod dig.
Jeg kommer det ikke ind i dit hoved. Ikke i din mors. Ikke i dit.
-Hvorfor? -Du lever i en anden verden.
Du behøver kun vide, at der findes en anden verden,
og at noget fra den en sjælden gang krydser over i denne verden.
Fyren fra isbutikken ved det.
Han skræmte dig ved at vise dig den verden.
Han vil gøre dig så bange, at han ejer dig.
Man kan ikke opleve, hvad du oplevede, uden at blive påvirket.
Hvad mener du? Får jeg mareridt og den slags?
Hvem ved, men når man bliver konfronteret med død,
er der en masse lort, der sniger sig ind på en.
-Vil du skræmme mig? -Du er allerede bange.
Det er pointen.
Nu ved du, at alt kan ændre sig på et øjeblik.
-Velkommen i klubben. -Jeg vil ikke være medlem.
Ingen melder sig frivilligt.
Folk bruger hele livet på at undgå den slags katastrofe.
Du er nødt til at komme til møderne og tale med de andre medlemmer,
så du ved, at du ikke er den eneste, der tænker og føler det lort,
som du tænker og føler.
Ligesom dig og Hardy?
Ligesom mig og Hardy.
Og nu mig og dig.
Vent… Vil du tale om det?
Ja, når du har brug for det.
Om hvad der skete?
Om hvad der sker.
Måske bør vi starte med, hvor vred du er over,
at jeg ødelagde det med din mor,
og så lod dig i stikken, da jeg blev skudt.
Det er ikke din skyld. Du kunne ikke gøre for det.
Nej.
Du har stadig lov at være vred. Det er okay at være vred.
Lad os holde vores første møde om det.
Jeg er her.
Jeg lytter.
Jeg lover det.
Godmorgen.
Det er ikke meget.
Politiet kastede ét blik på klippen og afskrev sagen.
Jeg havde gjort det samme.
Traumer svarende til et fald fra stor højde.
Et fald fra stor højde er et traume.
Hvad er dit problem?
Bortset fra at tidslinjen og dødsårsagen virker mistænkelige.
-Paul Evans, der fandt Haig. -Klatreinstruktøren.
Ja.
Han var sammen med sin kone og fandt Haig,
da han ville tage billeder til hjemmesiden.
-Det øsregnede den dag. -Det er Skotland.
Det kan gå fra regn til sol til snestorm i løbet af én dag.
Han sendte en masse beskeder til Haigs taletidstelefon om aftenen.
-Et par eksempler. -Sig frem.
"Slut med hemmeligheder."
"Du bør lægge kortene på bordet."
"Det handler ikke om min kone."
"Du skal vide, jeg forstår dig."
"Er du tilbage på hotellet?"
"Er hun der stadig?"
-Vent. Hvem er "hun"? -Det må være Merritt.
Han svarede først på den sidste besked: "Jeg tager ud at klatre, S."
-Ingen fulgte op på det. -Det var irrelevant.
-Haigs død blev anset for et uheld. -Det er ikke irrelevant for Merritt.
Haig og Merritt mødtes på Prince's Garden Hotel.
Haig havde en taletidstelefon af sikkerhedsgrunde.
Evans talte med Haig om hemmeligheder og om at forstå hinanden.
-Taler du og Carl ikke sådan? -Jeg taler ikke til min kone sådan.
Det burde du.
-Hej, Rose. -Hej, Donna.
-Vil du have morgenmad? -Jeg er ikke sulten.
Vil du se mørkets engel i øjnene på tom mave?
-Jeg er ikke sulten. -Fint.
For helvede.
Hvad med dig, Rose? En kop te?
Nej tak. Jeg har fået rigeligt.
-Bad du Ritesh slå græsset? -Ja. Hvorfor?
Han er din plejer.
Haven har brug for mere pleje end mig. Den ligner lort.
Det er bedre, han er derude end herinde.
Mørkets engel?
Fysiolog. Hun får mig enten til at gå eller til at begå mord.
Sig mig.
Hvis Carl allerede har talt med Paul Evans,
hvorfor har vi så denne samtale?
-Evans historie har huller. -Mange huller.
Måske skal ingen kende til hans særlige venskab med Haig.
Måske ved han mere, end han siger. Om Merritt.
Hvis du tror det, så tag tilbage og spørg ham igen.
-Om? -Hvad han skjuler.
Skal jeg bare spørge ham?
Ja. Det er det, du vil vide.
Paul Evans siger det ikke til mig.
Man kan spørge, og man kan lade være med at spørge.
Det kræver nosser.
Jeg har ikke…
-Det har jeg ikke. -Forkert svar.
Jeg mener det. Hvis det er sandt, hvad laver du så her?
Prøv igen.
Jeg har nosser.
Sådan. Det var ikke svært.
Lad os finde ud af, hvordan du grejer Paul Evans.
Den skide sikkerhedsluge.
Skynd dig!
Jeg bad den skiderik om at ordne den.
Forbandede narrøv.
Jeg er her til min aftale.
Vær sød at lade være. Tak.
Fandt du min adresse på upassende vis?
Det er fair nok, eftersom du lod mig i stikken.
Det er et dejligt hus. Lidt underligt, men sødt.
Sødt?
Det er, som om du boede her som 20-årig studerende.
Jeg boede her som 20-årig studerende.
-Hvordan er dit hus? -Som min eks.
Vi lever begge med vores triste historie.
Du havde det nok sjovere her.
Ikke rigtig. Jeg var undervægtig og deprimeret.
Mit liv i tyvere bestod af gulerødder og englehop.
Bedre end mit ægteskab.
Hellere lide i tyverne end nu.
-Kender du til lidelse? -Femten års mordefterforskning.
Din egen.
Du beskylder mig for selvmedlidenhed.
Jeg beskylder ikke. Jeg observerer bare.
-Har du mødt dr. Sonnenberg? -Ja.
Hvad syntes du?
Hun minder mig om min tante Enid.
Hun nusser rundt i haven og sikrer,
at blomsterne trives oven på alle de begravede lig.
Jeg opgiver terapi.
Du har ikke prøvet det.
Martin, min logerende, snakker om at lytte til sine drømme.
Jeg kan ikke huske at have dem.
Man skal vist skrive dem ned, så snart man vågner.
-Jeg mente, jeg ikke har dem. -Drømmer du ikke?
Jeg sover ikke.
Har du ikke brug for terapi?
Jeg har brug for søvn.
-Der findes piller. -De skræmmer mig.
Man læser om folk, der vågner efter at tage en sovepille,
og de har spist alt i køleskabet,
eller hoveddøren er åben, og hunden er i snor,
eller de vågner nøgne ved siden af deres eks.
Hvorfor er du her, Carl?
Jeg ved det ikke.
Det troede jeg.
Nu gør jeg ikke.
Når du finder ud af det, så kom tilbage.
Det er det for i dag.
For fanden.
Ja.
Jeg prøvede at klatre engang.
Jeg dyrker zumba nu. Jeg vil helst have fødderne på jorden.
Ja. Hvad laver du så her?
Kriminalassistent Dixon. Jeg leder efter Chloe Evans.
-Chloe? -Ja.
-Hun er lige gået. -Er du sikker? Vi havde en aftale.
Jeg er sikker. Jeg er hendes mand.
Hun tog til jordemoderen.
Du er Paul.
Okay.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Nej, det tror jeg ikke.
Jeg ville følge op på min samtale med Chloe forleden.
Hvilken samtale?
Beklager, jeg kan ikke dele oplysningerne.
Jeg er hendes mand.
Jeg beklager.
Vil du sige til hende, at jeg var her, og bede hende ringe snarest muligt?
Rart at møde dig, Paul.
Hun sagde det, ikke?
Hvem sagde hvad?
Bliv der.
-Er det peberspray? -Ja.
Jeg har også knojern og en strømpistol.
-Tror du, jeg vil gøre dig fortræd? -Bare hold afstand.
-Er du betjent? -Jeg stiller ofte mig selv det spørgsmål.
Må jeg spørge dig om Sam Haig?
Fortalte Chloe dig om os?
Det gjorde du lige selv.
Du brugte ordet "os". Det er helt fint.
For fanden. Jeg er ikke bøsse.
Nej. Måske ville du bare eksperimentere.
Jeg havde ikke et seksuelt forhold til Sam.
Hvordan var jeres forhold?
Man får et nært forhold, når man klatrer.
Tillid er alt.
Jeg var den eneste, Sam kunne sige alt til.
-Såsom? -Alt.
Vi tog op på en klippe, og vi snakkede.
Så klatring var som terapi,
og Sam betroede dig sine dybeste hemmeligheder.
Det stemmer.
Du løj altså, da du påstod intet at vide om Sam og Merritt Lingard.
-Han må have sagt det. -Nej. Sam nævnte hende aldrig.
Kom nu. Samtalen må være faldet på hende.
Nej. Jeg vidste ikke, at Sam havde et forhold til nogen.
Hvad med de sms'er, du sendte to dage før?
Du skrev "vi kan ikke ignorere det", "jeg forstår dig" og så videre.
Vi havde alle drukket den aften.
Sam talte om sin seneste artikel, som ville ændre hans liv.
Chloe kunne lide ikke lide Sam.
Hun var træt af hans hemmelighedskræmmeri og sagde, det var godt,
fordi han skulle lave nogle ændringer i sit liv,
hvis han ikke ville dø og tage mig med.
De skændtes, og Sam gik.
Tog han på hotellet?
Du nævnte det i dine sms'er.
"Er du på hotellet?" "Er hun der?"
Jeg antager, at "hun" er Merritt.
Hvorfor?
Sam og Merrit mødtes på et hotel.
Som sagt nævnte han hende aldrig.
Ved du, hvad hotellet hed?
Det ligger lige ved os. Spivey Inn.
-Spivey Inn? -Ja.
Er du sikker på, han var der?
Ja, helt sikker.
-Var han ikke sammen med en kvinde? -Det sagde jeg ikke.
"Det handler ikke om Chloe." "Er hun der stadig?"
For helvede.
Jeg sendte hende for at undskylde.
Chloe tog hen til Sam?
-Ja. -Alene?
Jeg var for fuld.
Gjorde hun det? Undskyldte?
På en måde.
Hvilken måde?
Som sagt havde vi alle drukket.
Du sagde, at hun ikke kunne lide ham.
Nogle gange er det bedre.
Hvorfor sagde du intet dengang?
-Det var en engangsaffære. -Sikker?
-Jeg dræbte ikke Sam Haig. -Det sagde jeg ikke.
-Dræbte du Sam Haig? -Nej.
-Han knaldede din kone. -Ja.
Jeg vidste det ikke. Jeg var bekymret, fordi han ikke svarede.
Han svarede på din sidste besked. Han skrev, han tog ud at klatre.
Vil du tale med mig eller min kone igen, så ring til vores advokat.
Tak.
Godmorgen, Merritt.
Det er skraldedag.
Min yndlingsdag på måneden.
Sådan.
Tag dig god tid.
Hvis du vil leve i dit skidt en måned til, er det fint med mig.
Klamme kælling.
NØDOPKALD…
Alarmcentralen.
Tekster af: Maiken Waldorff