Mohu navrhnout zdrženlivost?
Zdrženlivost? Jako neshodit ho ze schodů?
Víte, jednou vás pořádně opiju a vy mi povíte o vaší bývalé práci.
Nepiju.
Sam Haig?
Pracoval pro Scottish Telegraph.
Byl u Finchova procesu. Každý den.
Ne, neznám ho.
Čtvrteční odpoledne trávil s Merritt v hotelovém pokoji.
Nepředstavila nás.
Ač jste si byli tak blízcí?
O jejím osobním životě jsme nemluvili, vzpomínáte?
No, domníváme se, že spolu dělali na případu korupce.
Jakého druhu korupce? A kde?
Takové, co spojovala Grahama Finche
-a Kirsty Atkinsovou. -Kirsty Atkinsovou?
Případnou svědkyni. Nedovolil jste jí ve Finchově
-případu svědčit. -A proč ne?
Doufali jsme, že nám to řeknete vy.
Na Kirsty Atkinsovou si nevzpomínám, ani na to, co k případu mohla říct.
Zeptejte se Liama Taylora.
To jsme udělali. Řekl, ať se zeptáme vás.
Víme, že Kirsty Merritt řekla, že dosvědčí,
že se s Finchovou mrtvou ženou setkala o rok dříve v ženském útulku.
Jeho žena tam byla kvůli tomu, že z ní Finch vymlátil duši.
Takže pro Finche by to byla nová a nepříliš prospěšná okolnost.
Tak proč nebyla předvedena?
Kirsty byla recidivistka, dlouhodobá obyvatelka věznice.
Takže ne moc důvěryhodná.
Merritt si myslela něco jiného. Krátce po jejich rozhovoru
Kirsty přepadli.
Někdo ji tedy za důvěryhodnou zřejmě považoval.
Takže znovu má otázka je: Proč jste ji nepředvolal?
Jelikož si na ni nevzpomínám,
mohu se vyjádřit pouze obecně a v těchto případech platí,
že by byla vnímána jako někdo, kdo se chce jen dostat z vězení.
No, za pár týdnů se z něj ven dostane. Bez oka a s několika desítkami jizev,
které jí zůstaly po pobodání v ochranné vazbě.
Mluví někdy?
Jen když mu řeknu.
A tento útok se odehrál ve stejné době, kdy jste Merritt odepřel
vyzpovídat Kirsty.
No, budu vám holt muset věřit, protože si skutečně na nic z toho nevzpomínám.
Ale souhlasíte, že Finch by k tomu potřeboval jisté přátele zevnitř.
Morcku. Jste vážně takový, jak se říká, naprosto mimo sebe.
Proč bych měl pomáhat někomu jako je Graham Finch?
Protože to nebyl jen náhodný manžel,
který shodil svou přiopilou ženu z betonových schodů.
Měl peníze. A informace.
Finch byl odjakživa gauner a odjakživa měl své vlastní konexe.
Nepotřeboval mou pomoc.
Merritt by za vámi jistě přišla, kdyby chtěla Kirsty předvolat.
Existuje záznam, že ji chtěla předvolat? Proč jste si tím vším tak jistý?
Já Kirsty věřím.
Drogové delikventce, co chce z vězení.
A co ten novinář, se kterým Merritt údajně spolupracovala?
Je mrtvý.
Den před Merrittiným zmizením také ošklivě upadl.
Což jestli počítáte, je jeden mrtvý, jedna přeživší a jedna zmizelá.
To vše hned poté, co Merritt přišla se svědkem,
co mohl Finche dostat.
Dobře, Morcku. Dostal jste mě.
Patřím Grahamu Finchovi. Podle všeho mi platí zlatými
mincemi nebo tak.
Ne, pane.
Myslíme si, že vám vyhrožoval. Nepřímo.
Vaší dceři Julii. Během procesu ji vytlačili ze silnice.
Následně srazila a vážně zranila nějakého muže. Bylo to velmi ošklivé.
Otec nikdy nepřestává myslet na to, co všechno může ublížit těm,
na kterých mu záleží.
Slabé místo každého z nás.
Mohu se zeptat, jak víte,
že Kirsty Atkinsová je
drogová delikventka?
Říkal jste to.
Ne. Detektiv Morck řekl, že je recidivistka. Nic víc.
Zdá se, že jediná osoba,
která nám může cokoliv dosvědčit,
je mrtvá.
Nejsme si jisti, že je Merritt mrtvá.
Doufejte ale, že je.
Děkujeme za váš čas.
ODDĚLENÍ Q
PŘÁTELÉ?
Jsi jediný, s kým můžu mluvit.
A co Alison? Mia, Jenna? Tahle parta?
Ne, jsou hrozně povýšený.
"Povýšený"? Mluvíš jako moje máma.
Přestaň. Je to přesnej výraz, nebo ne?
Jo, s Williamem se baví, ale já holt naháním strach.
Naháníš děsivej strach.
Jo, to rozhodně jo, co?
Povídám si s tebou rád.
Můžu ti říct skoro cokoli.
Skoro? A co mi říct nemůžeš? Dej mi příklad.
-Nemůžu ti dát příklad. -Proč ne?
Protože kdybych ti to říct mohl, udělal bych to.
Dobrej postřeh.
-Co je tak k smíchu? -Lyle. Co tady kurva…
Máma vzkazuje, že tě potřebuje doma.
Dobře, vyřídils to. A teď už vodser.
Řekla mi, abych tě odtud odtáhnul.
Tak to leda nasrat.
Cítím tu sex.
A co ty vo tom víš?
Myslím, že je tu tvůj táta.
-Do hajzlu. -To je dobrý, nech to bejt.
Ahoj, Harry.
Vyhráli jste?
Ne, kámo, dneska ne. Ale hodil by ses nám.
Už jsem skončil.
Ty seš Lyle Jennings.
Pane Lingarde.
Nepřišels to sem zapálit, že ne?
Tati.
Ne, pane. Jen jsem přišel vyzvednout Harryho.
-Máma ho potřebuje. -Je vzhůru, jo?
Odcházíme.
Dobře.
Lyle.
Uvidíme se zítra.
Co jsem ti říkal? Smí sem Harry Jennings chodit,
když tu já nejsem?
Ach, není tak špatnej.
Mluvím s tvojí sestrou.
Já s Harrym se máme rádi.
Harry a já.
Dokonce…
se milujeme.
-Jako Romeo a Julie. -To je jedno. V nejbližší
době se tu stejně neukáže.
Zmeškalas bratrův zápas.
Williamovi je fuk, jestli tam chodím, že jo?
-Když se ti nechce… -Vidíš, je mu to jedno.
O to přece nejde.
A o co teda jde? O rodinu?
Jo, to jsem si myslela.
Dovolíš?
PŘÁTELÉ?
NĚJAKÉ MÁŠ
Detektive Morcku. Nepoznal jsem vás.
Nesedíte v tom svém křápu před mou kanceláří.
Buďte rád, že v ní ještě nesedím. Zatím. Jak se máte, Robbie?
My dva se známe?
Viděl jsem vás v telce tolikrát, že mám dojem, že jo.
Já bych mohl říct totéž.
Jako všichni dobří advokáti podle všeho odvracíte zrak,
když váš klient odpaluje míček z roughu.
Přišel jste pana Finche obtěžovat, detektive? Pokud ano,
můžeme se nejdřív naobědvat?
V pořádku, Robbie.
Detektiv Morck se jen přišel
omluvit za nedorozumění.
Takže to byla náhoda, když ten váš cvičenej šváb slintal
nad sedmnáctiletým klukem?
Byla.
Měl totiž poslintat vás.
Je mi to moc líto. Musím ale říct, že jste Fritze zřídil pěkně.
Měl jsem dojem, že se to Fritzovi líbilo.
Ano. Zlepšil jste mu den.
Omlouvám se vám. Ještě něco?
Vlastně ano.
Dovolíte, detektive? To jsou velmi drahé hole.
Jde o to, Grahame, že za vraždu své ženy už souzen být nemůžete, klobouk dolů,
advokáte.
Ale za co vás dostat mohu, je objednávka zpackané
vraždy Kirsty Atkinsové.
Zpackaného čeho a koho?
Takhle prosím ne. Co vy na to?
Co říkáte, detektive, necháte pana Finche se naobědvat?
Máte důkaz?
Mám vašeho dalšího švába, Eda Solomona,
co seškrábnul Fritze z chodníku a odvezl ho do nemocnice.
-A který teď sám leží v nemocnici. Jasně. -Jo.
Ano. Se zlomenou nohou.
Ještě že nepotřebuje nohu k tomu, aby mohl mluvit.
Ed je docela dobrý řečník.
Ukázalo se, že má od vás řadu textovek a hlasovek,
které jsou přímo k popukání.
K popukání teda ne pro vás a pana právníka.
Například?
"Gabby říká, že tě prý může spojit s dvěma
lesbama v Saughtonu,
co jí vyříznou její zkurvený oko a donutí ji ho sežrat".
Vzhledem k tomu, že proti vám chtěla svědčit,
je to jak metaforické, tak symbolické.
Detektive, myslím, že tento rozhovor už můžeme ukončit.
Předpokládáme, že Gabby v tom vašem "hnusokurvasvětě" žije taky.
Ale co nevíme, je, kdo vám o Kirsty vlastně řekl.
Detektive Morcku.
Nebyl to náhodou Stephen Burns? Třeba hned potom,
co Ed či Fritz vytlačili auto jeho dcery ze silnice?
Pokud chcete s panem Finchem mluvit takto,
můžete buď vznést formální obvinění, nebo odejít.
-Tohle je soukromý golfový… -Páni!
Možná byste pro ni měl dojít.
Vyprošuji si kurva omluvu.
Vyprošujte si, co chcete.
Jen běž, Robbie.
Slibuji, že mu nic neřeknu.
Kirsty jde za měsíc ven.
Pošlu jí košík muffinů.
Zapomenete, že vůbec existuje.
A proč bych to dělal?
Protože když se jí něco stane,
i kdyby si třeba jen ukopla palec,
budu předpokládat, že to je vaše vina a zaklepu vám na dveře.
To je vše?
Zřejmě to byly ty dvě stejný zrůdy, co navštívily Jaspera a Kirsty,
a co se pustily do Ferguse Dunbara, policisty,
co měl případ Lingardové jako první.
Možná jo. Mají spoustu volného času.
Máte se zmizením Merritt Lingardové něco společného?
-Přijde vám to vtipné? -K popukání. Proč bych šel po
státní zástupkyni po mém zproštění?
Jen z obvinění z vraždy. Ona se zabývala korupcí na Korunním úřadě.
S reportérem Samem Haigem, který mimochodem zemřel
den před jejím zmizením.
Takže vás mohla dostat i jinak.
To je vážně velmi podezřelé.
Nevíte o tom náhodou něco?
Ne. Já nemám ve zvyku zabíjet reportéry.
Jenom manželky?
Fritz říkal, že působíte jako blázen.
No, od Fritze je to vážně kompliment. Hele, Haig byl u vašeho procesu.
Když to říkáte.
Ano, to byl.
A byl to rovněž on, kdo mi řekl o Kirsty Atkinsové.
Kdy?
Jednoho dne u soudu.
O pauze za mnou přišel s tím, že ví, že bude svědčit.
A že to bude dost usvědčující.
-Prostě vám to nabídl? -Správně. Proto byla
ta informace podezřelá.
Uvědomil jsem Grahama, že kdyby to byla pravda,
okamžitě bych proti tomu podal návrh.
Měl jsem pocit, že vzhledem k její minulosti bude
rozhodnutí v náš prospěch.
Nakonec jsem neudělal nic.
Nebylo třeba.
A Grahamovi nevadilo, že s podáním návrhu vyčkává?
Žádného dalšího rozhovoru v této věci jsem se neúčastnil.
A kdyby Graham chtěl postupovat agresivněji, jistě bych mu připomněl,
že se z naší pozice není třeba uchylovat k zastrašování.
Nevíte, proč vám Sam Haig takový
-dárek vůbec dával? -Ne.
-Žádné Quid pro quo? -Ne.
A předpokládám, že ani jeden z vás nemá nejmenší tušení,
co se stalo Haigovi hned poté, co vám tuhle nahodilou zprávu předal.
Ze své zkušenosti vím,
že když nechcete, aby se vámi zabýval novinář,
to vůbec nejhorší, co můžete udělat, je ublížit mu.
To platí i pro policisty.
Jakmile po jednom půjdete, už vás nikdy nenechají.
Nestojí to za to.
Poněkud šedá zóna, pane Finchi.
Ta scénka s golfovou holí byla zábavná.
Děkuji.
I když musím říct, že se mi ulevilo, když jste ho s ní nepraštil.
Ah, ježíši! Všechny ty kecy o tom, že se neovládám,
a přitom jste to vy, kdo lidem drtí průdušnice
a shazuje je ze schodů.
Ano, jenže když to dělám já, vždycky se ovládám.
Ovládám se maximálně.
Co jste to v tý Sýrii sakra dělal? No tak.
Vy to nezvednete?
Morck.
Někdo si s váma hraje.
Kdo je to?
Váš oblíbený reportér, Dennis Piper.
Nezavěšujte. Chci vám pomoct.
To je od vás velkorysé, ale podle mě jste hnusná krysa.
Něco vám teď posílám. Koukněte na to.
Když si pak budete chtít promluvit, budu ještě hodinu sedět v Golden Rule.
O čem to sakra mluvíte?
Podíváme se na to?
Do hajzlu!
Hej!
Mám infikovanej zub. Potřebuju antibiotika.
Nebo ideálně zubaře.
Dobře, fajn. Tak tu prostě umřu na zasranou sepsi.
Oberu vás o potěšení, že to uděláte sami.
Ale po tom všem bude příběhu chybět vyvrcholení.
Nikdy mě nechtěl nechat na pokoji. Pokaždý, když jsem se otočil,
-stál tam a zíral na mě. -Zíral na tebe?
Jo, když jsem jedl nebo cvičil v posilovně.
Nebo jsem si četl v knihovně a on si přišel sednout ke mně.
Myslím, že mě jednou i pozoroval při spaní.
Už jsem to nemohl vydržet.
Pěkně jsi ho ale zřídil. Možná o to oko přijde.
Same, slyšels, co jsem ti řekl?
Možná přijde o oko.
Cítíš něco, když ti to říkám?
Jo, cítím se dobře.
Cítíš se dobře?
Nikdy by mě nenechal na pokoji.
Same?
Já nejsem kurva jeho bratr! Musel jsem mu to nějak vysvětlit.
Asi jsi chtěl říct "zmlátit". Jsi si jistý, že v tom nebylo něco víc?
A co jako?
Třeba něco složitějšího?
Ne. Ne, už mluvit nebudu.
Same.
Řekl jsem, že už mluvit nebudu!
Tímto končí rozhovor po spáchání činu se sedmnáctiletým Samuelem Haigem.
10. března 2013 v 11:09.
Rozhovor vedl Terry Dundee, nápravný poradce v Ústavu pro mladistvé,
Godhaven 101.
Haiga jsem znal líp než většina. Což ale moc neznamená.
Haig byl strašně skoupej na slovíčko. Nechtěl se dělit o zdroje.
S nikým v kanceláři se nebavil, když už se uráčil přijít.
Ale stejně si všichni mysleli, jak je chytrej.
Ale vy ne.
Protože jsem ho znal. A znal jsem důvod, proč tak skvěle vycházel s takovými lidmi.
-Byl jedním z nich. -Odkud je to video?
Měl ho v počítači.
-Hacknul jste mu počítač? -Po jeho smrti.
Takže to je vlastně v pořádku. Jak to video získal Haig?
Někdo z Godhavenu mu ho musel dát.
Posledních pár měsíců před smrtí tam byl skoro jako doma.
Proč?
Dělal na reportáži.
Můžu ji vidět?
No tak, mám pořád jistý zábrany.
Ale hovno, jste novinář. Vojel byste zezadu vlastní matku.
Jak nám to ale pomůže v případu Merritt Lingardové?
Pomůže vám to při vyšetřování vraždy Sama Haiga.
Haigovu smrt nevyšetřujeme.
Což byste asi měli. Sam toho kluka našel.
Toho, o kterém v tom videu mluví. Toho, kterýho prakticky skalpoval.
Jak se ten kluk jmenuje?
Říkal mu X, aby ochránil jeho identitu.
A jak ten pan X souvisí s Merritt Lingardovou? Počkat, nijak!
Ledaže by se Haig do všeho zapletl kvůli tomu, co se s tím klukem kdysi odehrálo.
Něco, do čeho by měl šťourat tak skvělý novinář, jako jste vy.
Promluvte si s Terrym Dundeem.
Tím druhým hlasem na nahrávce, co mluví se Samem. Je pořád v Godhavenu.
Volal jsem mu a poslal mě do prdele s tím, že záznamy jsou zapečetěný.
Díky, bylo to fascinující.
No, jestli něco zjistíte, Morcku, vzpomeňte si na mě.
Ahoj.
Máš se?
Na co se díváš?
Na nějakou sračku.
Bezva.
Tvářil ses při tom fakt neuvěřitelně.
To jsem ještě nikdy neviděl, ani když jsi na mě strašně nasranej.
Když jsi šel po tom chlapovi, vypadals jako člověk, kterýho neznám.
Jo.
Dobře.
Jsem dva lidi. Víš?
Je to nutný. Pravidelně vídám věci,
který jen jeden člověk zkrátka nedokáže zvládnout, protože by je nikdy vidět
-neměl. -Co třeba? Co nejhoršího jsi viděl?
Ne, to ti neudělám. Nebudu ti vkládat do hlavy to,
co tam mám já.
-Nedělal jsem to mámě a tobě taky ne. -Proč ne?
Protože žiješ v jiným světě. Víš?
Nemusíš znát přece podrobnosti o druhým, kromě toho, že existuje,
a že z něj jednou za čas něco přeleze až sem. Ten chlap z cukrárny to dobře ví.
Chce tě vyděsit tím, že ti ten svět ukáže.
Chce, aby ses bál tak, že mu budeš patřit.
Nemůžeš si takovými věcmi procházet bez následků.
Co jako?
Že budu mít noční můry a tak?
No, kdo ví, co by to bylo,
ale když se dostaneš do bodu,
kdy si myslíš, že umřeš,
nebo cítíš blízkost smrti, připlíží se k tobě plejáda hnusu a všelijakejch jinejch
-hrůz. -Snažíš se mě vystrašit?
Strach máš už teď. A o to tady jde.
Teď už víš, že se věci mohou hnedka změnit.
-Jsme teď oba členy stejnýho klubu. -Jo, ale já v tom klubu bejt nechci.
Do něj se nikdo nehlásí dobrovolně, kámo.
Lidi se takovýmu neštěstí snaží vyhýbat celej život.
Ale proto musíš chodit na schůzky, musíš mluvit s ostatními členy klubu,
abys věděl, že nejsi jedinej,
kdo si myslí a cejtí ten hnus,
co ty sám cítíš.
Takže jako ty a Hardy?
Jo, jako já a Hardy.
Teď já a ty.
Počkej, ty, ty o tom chceš mluvit?
Jo, jestli potřebuješ, ano.
O tom, co se stalo?
O tom, co se děje.
Možná začneme tím, že mi řekneš, jak moc tě sere,
že jsem ti zničil vztah s mámou.
A pak tě opustil po té střelbě.
To ale není tvoje chyba. Ty… Nemohl jsi za to.
Ne.
Ale zlobit se můžeš. To je v pořádku, máš právo bejt naštvanej.
Naše první schůzka může být o tomhle.
Jsem tady
a poslouchám.
Slibuju.
Brýtro.
Není to moc velká složka.
Policie se koukla na výšku té skály a hned uděli závěr.
Já sám bych asi udělal totéž.
Zranění odpovídají traumatickému pádu z velké výšky.
Jako kdyby takový pád mohl nebýt traumatický.
Fajn, co je za problém?
Kromě toho, že časová osa a příčina smrti
jsou sakra pochybný.
-Ten chlap, co Haiga našel, Paul Evans. -Ten instruktor lezení.
Ano, tvrdí, že byl předešlou noc s ženou
a našel Haigovo tělo ráno, když šel fotit skálu na web.
Dobře.
Ale ten den, kdy Haigovo tělo našel, pršelo jako z konve.
Jsme ve Skotsku.
Mohlo pršet, když vstal, mít sluníčko, když dorazil, a vracet se domů ve vánici.
Ten večer taky poslal snad tucet zpráv na Haigův předplacený telefon. Několik
-ukázek. -Do toho.
"Už žádná tajemství. Myslím, že musíš všechno říct na rovinu."
"Nejde tu o mou ženu. Chci, abys věděl, že do tebe vidím."
"Jsi zpátky v hotelu? Ona je ještě tam?"
O, počkej, počkej. Kdo je "ona"?
To musí být Merritt. A pak žádná odpověď až do poslední zprávy,
která zní: "Jdu teď lézt, S".
A nikdo se tím nijak nezabýval.
To bylo irelevantní, když byla jeho smrt označena za nehodu.
Ne, když jde o Merritt.
Haig a Merritt se scházeli v hotelu Prince's Garden.
A Haigův editor řekl, že má kvůli bezpečnosti jednorázovou simku.
Takže Evans s Haigem mluvili o všem možném, o tajných věcech, že do něj vidí a
tak.
Co? Ty a Carl spolu takhle nemluvíte?
Nemluvím tak ani se svou ženou.
-Možná bys měl. Ahoj, Rose. -Ahoj, Donno.
Dáte si snídani, pane Bručoune?
Nemám hlad.
Opravdu chceš čelit andělovi temnoty s prázdným žaludkem?
Nemám hlad!
Tak si posluž.
Krucinál.
Rose, chceš něco? Třeba čaj?
Ach, ne, díky. Už jsem jich dnes vypila dost.
Řekls Riteshovi, aby posekal?
Jo, proč?
Je to pečovatel, ne zahradník.
Zahrada potřebuje víc péče než já.
Vypadá děsně. A jemu je tam taky líp, než když tu pořád očumuje.
Anděl temnoty?
Specialista, co mě postaví na nohy, nebo mě dostane do basy za vraždu.
Dobře, tak pověz.
Když už Carl Paula Evanse prověřil, tak proč tenhle rozhovor vůbec vedeme?
Evansův příběh je plný děr.
Je děravej jako prase. Asi nechce,
aby o jeho přátelství se Samem Haigem někdo věděl.
Nebo ví víc, než říká. Myslím o Merritt.
Pokud si to myslíš, vrať se tam a prověř ho. Zeptej se.
-Zeptat… -Co skrývá.
-Cože, přímo takhle, rovnou? -Proč ne? Chceš to přece vědět, ne?
Evans mi ale neřekne, jestli něco skrývá.
Jsou způsoby, jak se ptát, a jak se naopak neptat. Pokud mi rozumíš.
Záleží na tom, jestli máš koule.
Vždyť já je vůbec…
No, moc velký ne.
Špatná odpověď.
Myslím to vážně, Rose. Jestli je to pravda,
tak co tu sakra děláš?
Zkus to znova.
Mám obrovský koule.
No vidíš. Bylo to snadný.
A teď vymyslíme, jak přesně s tím Paulem Evansem zatočíš.
Bože, ten zasranej bezpečnostní poklop!
Pospěš si!
Říkala jsem tomu parchantovi, aby to spravil. Kretén jeden.
Přišel jsem na schůzku.
Ó, to prosím ne.
Děkuji.
Mou adresu jste si zjistil nepatřičným způsobem?
Což je v pořádku, protože jste mě hodila přes palubu.
Ale máte to tu hezký. Teda trochu divný, ale roztomile.
Roztomile?
Jako kdybyste tu bydlela už ve svých dvaceti se spolužáky.
Já jsem tu ve svých dvaceti skutečně se spolužáky bydlela.
A jaké to je u vás?
-Po mé bejvalé ženě. -Oba jsme tedy ponořeni do
vlastní smutné minulosti.
Až na to, že tady jste se určitě víc bavili.
Ne úplně. Měla jsem šílenou podváhu a deprese.
Většinu mládí jsem strávila vážením mrkve a cvičením.
Možná lepší než mé manželství.
Raději bych se byl utrpení zbavil už ve dvaceti.
A vy víte, co je utrpení.
Patnáct let na oddělení vražd.
Myslím to vaše.
Takže mě obviňujete ze sebelítosti. Fajn.
Neobviňuji vás. Jen pozoruji.
Potkal jste doktorku Sonnenbergovou?
-Ano. -A co na ni říkáte?
Připomíná mi mou tetu Enid.
Moc ráda šmejdí po zahradě,
stará se o to, aby macešky kvetly nad všemi těmi
mrtvolami, co má v záhoně.
Každopádně s terapií končím.
Těžko skončit s něčím, s čím jste nezačal.
Martin, můj podnájemník, říká, že bych měl poslouchat své sny.
Ani nevím, kdy se mi něco zdálo.
Máte si je proto zapisovat po probuzení. Než zapomenete.
Já je vůbec nemám.
Vy nesníte?
Já nespím.
A prý, že ji nepotřebujete.
-Potřebuju spát. -No, vždyť existují třeba prášky.
Děsí mě.
Člověk pořád čte o lidech,
co se probudí po prášcích na spaní a vyžerou celou lednici,
nebo mají najednou otevřeno a pes už má vodítko.
Případně se probudí nazí v koupelně vedle své bývalé.
A, a proč jste vlastně tady, Carle?
Já nevím.
Myslel jsem, že ano,
ale teď už ne.
Až na to přijdete, přijďte mi to sem říct.
Dobrá, pro dnešek končíme.
Sakra.
Ano.
Jednou jsem lezení zkusila. Teď ale dělám zumbu.
Zůstávám nohama na zemi.
Jasně. Co vás sem tedy přivádí?
Detektiv Dixonová. Hledám Chloe Evansovou.
Chloe?
-Správně. -Minuli jste se.
Určitě? Měly jsme schůzku.
Určitě. Jsem její manžel. Jela za porodní asistentkou.
Takže vy jste Paul?
Dobře.
Potřebujete něco ode mě?
Ne. To asi ne.
Měla to být schůzka na základě rozhovoru, který jsem vedla s Chloe předevčírem,
takže…
Jakého rozhovoru?
Je mi líto. Já nemohu prozrazovat informace, které mi byly sděleny.
Já jsem její manžel.
I přesto. Je mi líto.
Řekněte jí o mě. Ať mi co nejdřív zavolá, až bude moct.
Bylo mi ctí, Paule.
Řekla vám to, co?
Kdo mi co řekl, Paule?
Blíž už nemusíte.
To je mace?
Pepřový sprej. Mám tu i pár boxerů. A paralyzér.
Myslíte, že vám chci ublížit?
Vím, že nechcete mít sprej v obličeji.
Jste vážně policistka?
Často si kladu stejnou otázku.
Ale mohu se vás zeptat na Sama Haiga?
Dobře, Chloe vám o nás řekla.
Ne, ale vy teď ano.
Tím slovem "nás", přesněji. A mimochodem, není na tom nic špatného.
Do prdele, vždyť já nejsem gay.
Ne. Jistěže ne. Možná jste jen chtěl experimentovat.
Neměl jsem se Samem žádný sexuální vztah.
Tak jaký jste měl se Samem vztah?
Když lezete, sblížíte se.
Důvěra je všechno. Byl jsem jediný, komu Sam mohl říct cokoli.
Například?
Cokoli. Lezli jsme na útes nebo na skálu
a mluvili jsme.
Takže lezení bylo jako terapie a Sam vám kromě lana svěřoval i svá tajemství.
Jo, tak nějak.
Takže vy jste lhal, když jste kolegům tvrdil,
že o Samově vztahu s Merritt nic nevíte.
-Určitě by vám to řekl. -Nelhal jsem. Nic mi neřekl.
No tak. Během toho vašeho lezeckého sbližování ji musel zmínit.
No, nezmínil. Vůbec jsem nevěděl, že Sam tehdy s někým chodil.
A ty zprávy, které jste mu poslal dva dny předtím?
Věty typu "nenecháme to takhle", "vidím do tebe", bla, bla, bla, bla.
Všichni jsme ten večer pili.
A Sam mluvil o své nové reportáži a tvrdil, že mu změní život.
No, a Chloe, která ho nikdy neměla ráda… Vadilo jí to tajnůstkářství.
Utrousila něco jako:
"No, to je dobře, protože potřebuje v životě
udělat veliký změny,
jinak se totiž určitě zabije a vezme mě s sebou."
Pak se pohádali a Sam odešel.
A šel do hotelu? Toho, co tu zmiňujete?
"Jsi v hotelu?" "Je tam pořád?" Předpokládám,
že ta dotyčná byla Merritt.
Proč to předpokládáte?
Protože Sam a Merritt se scházeli v hotelu.
Jak už jsem vám několikrát řekl, nezmínil se o ní.
Jméno hotelu asi neznáte.
Ale znám. Je kousek od nás. Je to Spivvy Inn.
Spivvy Inn?
Ano.
Vážně? Jste si jistý, že tam byl?
Ano, naprosto.
Ale ne se ženou.
To jsem neřekl.
"Nejde tu o Chloe." "Ona je ještě tam?" Já se poseru.
Poslal jsem ji tam, aby se omluvila.
Chloe šla za Samem?
-Ano. -Sama?
Jo, já jsem byl moc ožralej.
A stalo se? Omluvila se?
Jo, svým způsobem.
A to sice jakým?
Jak jsem řekl, všichni jsme pili.
Ou.
Ale vždyť jste říkal, že ho neměla ráda.
Což někdy bývá ku prospěchu.
Proč jste tohle tehdy neřekl policii?
Protože to byla jednorázovka.
Jste si jistý?
Já jsem Sama nezabil.
To nikdo netvrdí, ale… Dobrá, zabil jste Sama Haiga?
Jasně, že ne.
-Vždyť vám přefikl ženu. -Ano, děkuji.
Ale o tom jsem tehdy nevěděl. Jen jsem si dělal starosti,
protože mi neodpovídal.
Až do té poslední, kterou poslal. Ve které psal, že jde lézt.
Pokud se mnou ještě chcete mluvit nebo s mou ženou,
zavolejte právníkovi.
Díky!
Dobré ráno, Merritt.
Dnes je odpadkový den. Můj nejoblíbenější v celém měsíci.
Tumáš.
Jenom si dej klidně na čas.
Jestli chceš žít další měsíc ve vlastních sračkách, mně to nijak nevadí.
Tísňová linka…