Soția a locuit 90 de zile într-un adăpost.
- Zici că vii des aici? - Da, mi se pare liniștitor.
În cimitir?
Ai ascultat ce ți-am spus?
Cineva din procuratură i-a spus lui Finch despre martoră,
iar el a asasinat-o.
Era s-o asasineze.
Te ascult.
Mie mi se pare că mănânci.
- Mănânc astfel încât să nu fii ucisă. - Poftim?
Dacă e adevărat ce spui,
calci pe bătături niște șmecheri.
Ești o amatoare dacă te vezi cu mine într-un loc în care vii des.
Deci, cred că ei știu ce pui la cale
și sunt mari șanse să te urmărească deja.
Nu eu investighez mafioți și criminali.
M-am străduit mult să nu exist
în troaca aia de internet
care acum hrănește cu certitudini toți flăcăii troțkiști.
Te-ai gândit că absența de pe internet
poate să ridice la fel de multe întrebări?
Apar pe ici, pe colo.
Dar ca în pozele alea cu boașe sclipicioase,
lângă un pahar de Negroni și o felie de chec de morcovi.
Dar cum era vorba?
„Sunt paranoic, dar nu înseamnă că nu-s urmărit.”
Cred că am divagat.
Ai primit e-mailuri nasoale?
Mesaje de amenințare?
După ce o să dispari,
în accident de mașină sau împiedicându-te când trece tramvaiul,
o să apară într-un raport un oarecare psihopat care te urmărea
în locul profesionistului angajat de șefii tăi.
Fii atentă!
Uită-te urât la mine!
- Poftim? - Fă-o!
Du-te și ia gunoiul, aruncă-l la coș și pleacă!
E vreun mesaj secret în sendvișul ăla?
Pleacă repede, de parcă te-aș fi enervat!
Nicio problemă.
Merritt, data viitoare să alegi un loc mai bun!
DEPART. Q
Acum e totul o mare tragedie.
Trebuie să vii acasă, Jasper! Vreau să vii acasă.
Propun să ne întâlnim și să discutăm cum se cuvine.
Cum se numea cofetăria de unde luam înghețată
pe vremea când eram oameni normali?
Ne vedem acolo mâine la 16:00 ca să ne certăm!
În public, ca să nu ne batem.
Am glumit cu bătaia.
Bine, pa!
Te-ai dus pe mijlocul parcării?
Da, fix pe mijloc.
Bine.
Din experiența mea, e mai bine ca omul să nu știe că e supravegheat.
Dar uneori e mai bine să zdrăngăni cușca
și să vezi ce face tigrul când se trezește.
Mulți dresori au rămas fără braț în felul ăsta.
Morck!
Am treabă. De ce nu-mi spui acum?
Fergus?
Doctorul mi-a zis odată că îmi torturez ficatul.
Da, mă mir că nu s-a inventat niște bere mai blândă.
E atât de praf încât nici nu mă mai îmbăt.
E de la tata.
Fergus, în mesajul tău scria că s-a întâmplat ceva.
Dacă mi-ai fi spus acum trei ani
că de ieri o să încep iar să beau,
te-aș fi scuipat în față.
Ce s-a întâmplat ieri?
Doamne, cu cine te-ai bușit?
Speram să-mi spui tu.
Eu? De unde să știu eu?
Ai fost menționat.
Unul a zis: „Când mai vine Morck la tine, zi-i să se ducă-n mă-sa!
- Nu-i zice nimic!” - Unul?
Era un trio simpatic. Toți aveau armă sub haină.
- Se pare că au venit îngrijorați. - Da, exact!
Au dat când nu mă așteptam.
Probabil credeau că o să rămân lat în parcare.
- Dar? - M-am ridicat.
- Și? - I-am lăsat eu pe ei lați în parcare.
Pe toți trei?
Da, așa îl știu eu pe Fergus Dunbar.
Dai, nu gândești. Bravo!
Îmi spui și mie în ce bucurie m-ai băgat?
Aș vrea și eu să știu.
Lăsând armele laoparte, cum ți s-au părut?
Foști polițiști? Militari, poate?
Tu cine dracu' ești?
- Eu sunt Akram. - E bodyguardul meu.
O să ai nevoie de el.
Cum mi s-au părut? Răi.
Dacă îi vezi pe ăștia intrând în cârciumă,
ori pleci, ori chemi întăriri.
Nu știi cine i-a trimis, dar ăla știe că am vorbit despre Merritt?
Probabil știe și că vorbim acum.
Am fost urmărit de când ai venit să mă vezi.
- Ești sigur? - Mai am oleacă de instinct.
Dacă e cum spui tu, cineva din interior a spus cuiva de afară.
O fi bodyguardul tău.
Oricine ar fi omul, crede că știi ceva.
Dacă era cineva din interior,
ar fi știut că am lucrat opt luni la cazul ăla și n-am ajuns nicăieri.
- Cineva crede că ai ajuns undeva. - Se înșală.
Moira a făcut bine să-mi ia cazul atunci.
Te conducem acasă?
Mă descurc.
Ar fi păcat să irosești trei ani
și să-i abandonezi pe copiii ăștia drăguți care te cred șmecher.
Carl, nu te face că ai suflet!
Nu te prinde.
Pari și mai nesimțit.
Nu se poate.
Mersi pentru pont!
Ce e?
Dacă ai fi fost lăsat să continui, ai fi rezolvat cazul.
- De ce zici asta? - Am citit dosarul.
Oriunde mergem noi, dumneata ai fost deja.
Anchetăm pe urmele dumitale.
Valorile dau mâna?
Cred că ai făcut o treabă atât de bună, încât ai speriat rău pe cineva.
Și încă se teme.
O seară bună!
Toate bune?
Ce e?
- Am arestat un posibil trăgător. - Al meu?
Nu cred că poți să-l revendici ca fiind doar al tău, dar da.
- Cine e? - Nu-l cunoști.
- Cum îl cheamă? - Nu putem să-ți spunem.
Nu până nu identifici trăgătorul.
Să vii să-l recunoști din grup!
- Eu? - Păi, lui Jim i-ar fi cam greu, nu?
Amândurora ne-ar fi cam greu, fiindcă purta mască.
I-ai văzut ochii.
Așa ai spus în raport.
Bine.
Când vreți să vin să mă uit în ochii unuia?
Cât mai curând. Azi, dacă poți.
- Nu pot, sunt ocupat. - Bine. Când?
Verific în calendar.
- Bine. - Bine.
Îl cercetezi pe Finch?
Îi cercetez pe toți.
Să nu atingi nimic!
Mare îndrumător mai ești!
Știu, am talent.
Inspector Morck?
Ce cauți aici?
Recapitulam ce s-a întâmplat.
Dacă vreți să identific pe cineva,
trebuie să-mi amintesc cum arată.
Voi ce căutați aici?
Bruce ne-a trimis să supraveghem casa ca să vedem cine apare.
V-a ținut afară toată ziua,
în speranța că o să apară cineva după patru luni?
Fie nu are încredere în niciunul dintre voi, ceea ce e posibil,
fie nu-mi spuneți adevărul.
Am zis să revenim în caz că am ratat ceva.
Să vedem dacă nu observăm ceva nou.
Și ați observat ceva nou?
Credem că ai dreptate.
Cine l-a ucis pe dl Allen a ieșit din casă, dar n-a plecat.
Crima poate că n-a fost înjunghierea.
Să înjunghii un om în cap nu e crimă?
- „Obiectivul” voia să zică. - Da, asta voiam să zic.
Și care credeți că era obiectivul?
- Uciderea unui polițist. - Orice polițist?
Poate avea pică pe polițiști.
Cam toți pe aici le poartă pică.
De ce sunteți așa de siguri
că nu Archie Allen era ținta?
Era un infractor mărunt fără nicio importanță.
E plină morga de infractori mărunți fără nicio importanță.
Îmi amintesc că un reporter de la conferința de presă
a zis că era informator.
Dennis Piper, Telegraf!
E adevărat că dv. și inspectorul Hardy
cunoșteați victima, pe Archie Allen,
și că era informator pe statul de plată?
Dacă era, nu era oficial.
Numele complet al victimei era Archie Arran Allen.
Știți de unde știu? Era în dosar.
Nu-l știam, ceea ce pentru mine e foarte ciudat,
fiindcă mie îmi plac numele.
Le ador. Seamănă cu stăpânul, precum câinii.
Eu nu uit nume,
dar a trebuit să-i citesc numele într-un dosar.
Anderson nu a rostit numele victimei. A zis doar…
Verificam ce face. Ne-a sunat fiica din Lancaster.
A zis că taică-su nu răspunde.
Și n-a spus niciodată
că ăla din fotoliu cu un cuțit în țeastă
e Archie Arran Allen.
Poate că nu știa.
- I-ar fi zis fiica. - O fi uitat să vă zică?
Era agitat, se poate,
dar hai să zicem că Archie era doar o momeală!
Trebuie doar să raportezi o chestie inofensivă
precum un control de rutină.
Astfel, o să fie găsit cadavrul,
cavaleria nu apare pe loc, și așa ai timp să faci ce voiai.
Trăgătorul vă aștepta pe voi?
Nu, noi n-aveam nicio legătură cu el. Am venit aici din întâmplare.
Pe când Anderson venea deseori prin zonă.
Ăsta era sectorul lui.
Și pun pariu că și intrase în casa asta.
Crezi că-l cunoștea pe Archie?
Cred că, dacă verificați,
o să vedeți că s-au intersectat.
Reporterul n-a nimerit tot, însă era pe aproape, iar Anderson…
De cât timp lucrezi? O lună?
De trei, domnule.
Anderson era cel mai bun din clasă la Academie.
Am verificat.
Așadar, nu era prost.
Dar s-a prefăcut bine.
- A fost luat de aici. - Nu…
A atins mobila sub ochii mei ca să-și justifice amprentele.
Noi l-am surprins. Nici nu pregătise ce să zică.
Văzuse cadavrul și tocmai calcula cum să se distanțeze.
Știm dacă Archie Arran Allen are într-adevăr o fiică?
V-ar prinde bine să aflați!
Când am luat cheia, am rămas cu impresia că angajații te știu.
Vin aici uneori.
Când am nevoie de spațiu.
Ți se potrivește.
Ce anume vrei să știi despre departamentul meu?
- N-aș putea să-ți spun. - Ceva te-a făcut să mă suni.
Neavând o funcție importantă, bănuiesc că e ceva anume.
Sunt reporter, nu polițist.
În presă, nu iese bine când bagi idei în capul omului.
Ori știe omul ceva, ori nu știe.
La început, mi-ai părut cunoscut.
Și?
De fapt, știam.
Serios?
Ai asistat la procesul lui Finch. Aproape zilnic.
Știu, fiindcă stăteai chiar în spatele șefului meu,
procurorul general, Stephen Burns.
Ai memorie bună.
Așadar, mă întreb…
are legătură cu Graham Finch?
Sau cu Stephen Burns?
Poate cu amândoi.
Nu pot să am încredere în tine.
Păi, încrederea trebuie să fie reciprocă, nu?
Apropierea ta de Stephen mă alarmează.
- Țin minte că v-am văzut vorbind. - Vorbeam despre vreme.
- Poate îmi întinzi o cursă. - De ce?
Nu-l cunoșteam pe Stephen Burns nici atunci, nici acum.
- Speram să mă ajuți tu. - Deci pe el îl investighezi?
V-aș fi văzut aliați.
Da.
Așa s-ar zice.
Să revenim la prima întrebare!
Cum facem cu încrederea?
Vrei să mă pipăi ca să vezi că n-am microfon?
Se poate ascunde în multe locuri.
Cum fac să mă asigur?
Ai putea avea propriul microfon ascuns pe undeva.
De ce aș face asta?
Fiindcă ești circumspectă.
- Lui Burns i-ar plăcea… - Nu-i rosti numele!
Strică atmosfera.
Era atmosferă?
Fă-mă să am încredere!
Haide, atunci! Și tu.
Ochii tăi sunt de culori diferite.
Și asta mă face de încredere sau nu?
Te anunț eu.
Iarăși, Merritt?
Nu!
Acum trebuie să-ți spăl pantalonii.
Merritt avea un martor pentru cazul Graham Finch.
Ce martor?
Dumneata decizi ce martor dă declarații la proces, nu?
Da. Ce martor?
Deci la dumneata ar fi venit s-o înscrie?
Da, ce martor?
Și înainte să i se transmită apărării, cine i-ar mai fi știut numele?
- Doar noi. - Adică dumneata și Merritt?
Da. Ce e asta? Ce martor?
Exista un martor care ar fi schimbat verdictul.
Cine? Și cum?
Kirsty Atkins. A cunoscut-o pe Andrea Finch într-un adăpost.
N-am auzit de ea.
Sigur? Nu verifici dosarul?
Au trecut patru ani.
Am lucrat la caz cu luni înaintea lui Merritt.
Mi-aș aminti.
Merritt a fost numită avocat principal, nu?
- A fost considerată cea mai potrivită. - Și ți-a convenit?
Nu contează cine conduce echipa.
Dar, în cazuri ca al lui Finch,
o voce feminină emoționează juriul mai tare.
Și vocea lui Merritt e emoționantă.
Poftim?
Relația dumitale cu Merritt a depășit cu mult limitele profesionale.
- E relevant pentru anchetă. - Nu mi se pare.
Plus că am discutat tot ce era de discutat.
Îl știai bine pe avocatul lui Finch?
- Da. - Cât să-i furnizezi informații?
- De ce? - Ca să-i dai un avantaj.
Glumește?
Ne vine greu să credem
că Merritt nu ți-a spus ție, partenerul ei, despre Kirsty.
- Știți voi că voia să-mi zică? - Știi tu că nu?
În fine, v-am răspuns. Sunt foarte sigur.
Atunci, Kirsty era în Saughton.
Știm că a fost la ea în primele zile de proces.
De ce mi-aș sabota propriul caz?
Fiindcă nu era doar cazul tău, după cum ne-ai zis.
Bine.
Așadar, m-am răzbunat?
M-am supărat pe ea că n-a fugit cu mine?
Tu să zici!
Vreo lună am fost vânăt de furie.
Apoi m-am trezit, rușinat că am reacționat atât de previzibil.
Dacă vreun martor ar fi putut schimba verdictul
ca să-l închidem pe nemernic, eu m-aș fi bucurat.
Kirsty a fost amenințată după ce Merritt a vizitat-o în închisoare.
A fost atacată, mare minune că n-a murit! A fost transferată.
O să iasă peste o lună. Părerea mea?
În câteva zile o să moară într-un accident.
Și asta e mâna lui Finch?
Nu putem spune fără să știm cine a dat ponturi apărării.
Așadar, dacă relația voastră a influențat procesul,
zi-ne acum!
Mi-aș risca eu cariera pentru ea?
Aș elibera eu un criminal fiindcă eram necăjit?
- Ți-ai riscat căsnicia. - Ești tânără.
Mărită-te și vorbim în 10 ani!
Bine, să zicem că Merritt ar fi deschis subiectul ipotetic!
Întrebi ipotetic despre ceva ipotetic?
Fă-mi hatârul!
I-ai fi zis lui Merritt că antecedentele lui Kirsty o decredibilizează?
Plus disperarea de a ieși din închisoare.
- Juriul observă. - Ai fi închis discuția?
Aș fi cerut să discut eu cu martora
și aș fi decis după ce vedeam dacă e credibilă.
- După reguli? - După reguli.
Cum ar fi procedat Merritt apoi, astfel încât Kirsty să fie admisă?
Ar fi trecut peste capul meu, dar tot la mine ar fi sfârșit.
- Nu, te înșeli! - Ai zis că ar fi trecut peste capul tău.
Nu înseamnă că a făcut-o.
Mă pui pe jar pentru relația cu Merritt
ca să ajungi la ce te interesa, adică la Stephen Burns?
Excelent, jos pălăria!
Ai grijă ce înveți de la el!
Una e experiența, alta e sminteala!
Stephen Burns a adus-o pe Merritt în departament.
Ținea la reușita ei.
În niciun caz nu i-ar fi pus piedici, ar fi ajutat-o!
Acum, dacă mă scuzați,
am întârziat!
Mulțumim, Liam!
Jasper, ce mai faci?
Bine.
Ești băiatul lui Morck, nu?
Vă cunosc, cumva?
Nu pe nume.
Dar simți cine sunt, așa-i?
Sau ce sunt.
Firește! Ești băiat isteț.
- O să vină Carl, deci… - Da.
Și unde e? Fiindcă, sincer…
Stai jos!
Nu striga, nu te smiorcăi, nu scoate nici sunet!
Închipuie-ți că te strâng așa de boașe!
Fiindcă dacă țipi, urli
sau faci orice în afară de a te uita în tăcere la mine,
te sparg.
Bine?
Bine.
Ce băiat cuminte! Hai, că nu-s așa urât, nu?
Nu.
Nu, ce?
Nu sunteți așa urât.
Mulțumesc, Jasper! Tu ești tare frumușel.
Știu pe unii care ar da bani frumoși
să se uite la tine.
Peste tot.
Știu și pe alții care ar da bani frumoși
ca să bage chestii în tine.
Și de om, și nu de om.
Și ude, și uscate.
Li s-ar scula nu doar la chipul tău frumos,
ci și la groaza și la sângele care ar ieși din tine.
Și ar filma tot.
Apoi, te-ar duce la spital, fiindcă sunt oameni cu pofte,
nu animale,
și pot să reia clipele acelea.
Așa cum ai face și tu
în mintea ta
pentru tot restul vieții.
Uite ce aș vrea să faci pentru mine!
Aș vrea să-i transmiți tot ce ți-am spus,
exact așa cum ți-am spus,
lui Carl, când ajunge aici!
Vorbind de lup…
Ce băiat frumos ai!
Hei!
Ușurel! Nu mă opun.
- Ce i-ai făcut? - Nimic, am stat de vorbă.
Mie-mi plac copiii.
- Zi-i lui Finch că, dacă vrea… - Cui?
Zi-i lui Graham Finch să vină el să-mi spună ce are de zis!
Gunoi infect!
Carl!
Dați-vă!
Apasă până îți simți tot corpul pe podea!
- Vai! - Exact!
Cum ai zis că se numește tehnica asta?
E a mea. E tehnica „dr. Loo”.
- Nu e ceea ce pare. - Păcat!
Și apasă!
Încearcă să ridici picioarele!
Bine, bravo! Să-l așezăm în scaun!
Bine?
- Ridică-te! - Bine.
Și trei, doi, unu, ridică!
Ridică-te tu! Hai, împinge!
Să te ținem jos din pat cât de mult putem!
Mersi, băieți!
Fii drăguță cu tatăl tău! A muncit mult azi.
Eu sunt mereu drăguță cu tata.
- Cum a fost azi, tată? - Marș!
De ce mă bântui? Da, știu că mă iubești.
Îndrăgostită de tatăl meu? Mă dezguști!
Ce ai? N-ai și tu o viață de trăit?
Acum vorbești ca mama.
- Nu vreau acasă. - De ce?
Fiindcă nu-mi place să fiu singură. Tot văd bătrâni morți.
Traume? Te gândești la cuplul peste care ai dat cu mașina?
Știam că mă alini!
Dacă tot ești aici, ai putea să mă ajuți.
Ai nevoie la toaletă? Să-ți aduc olița?
Nu, n-am nevoie la toaletă.
Am citit știrile vechi.
Ce s-a întâmplat în Edinburgh
înainte și după dispariția lui Merritt.
Tot, de la deschiderea plăcintăriei de pe Mile,
la diverse bătăi în bar
și moartea unui student la medicină care a încurcat vodca cu formaldehida.
- O plăcintărie nouă? - Acum patru ani!
Da. Scuze!
Nimic interesant, cu excepția unei povești
despre un domn pe nume Ned Finkle.
Ned Finkle?
Ce nume!
A fost externat de aici la două săptămâni după ce a fost călcat
de o avocată, Julia Montgomery.
- Iertare, te afectează? - Am luat pastile.
El alerga atunci când Fiat-ul, condus de Julia, 28 de ani,
a tăiat brusc strada și l-a proiectat pe dl Finkle în aer.
- Și-a pierdut ambele picioare. - Doamne!
Ce s-a întâmplat? A adormit?
Ea zice că a fost scoasă în decor
de către un vehicul de lângă ea.
Dar, neexistând martori, a fost cuvântul lui contra cuvântului ei.
Și a scăpat nepedepsită?
Doar dacă a mințit.
Adică?
Julia Montgomery s-a născut Julia Burns.
S-a măritat cu un Robert Montgomery cu doi ani înainte.
- Burns? - E fiica lui.
Cineva i-a transmis ceva lui Stephen Burns?
Bravo, fata mea!
- Graham Finch! - Probabil.
- Crezi că Merritt știa? - Din nou, probabil.
Bravo, tată!
Bravo! Apari pe tot internetul.
„Polițist se dezlănțuie iar.”
Gunoi infect!
- Carl! - Agăț ceva cu asta?
Probabil, dar nu neapărat pe cine ai vrea.
- Unde e Jasper? - La școală.
Zice că-și ia lucrurile de la bunica lui.
Bine.
Crezi că violența e un exemplu bun pentru Jasper?
Nu asta exemplificam,
ci cum să-i arăți unui porc să nu se pună cu tine.
Bun. Deși nu-s de acord, experiența a dat și rezultate bune.
Azi-dimineață și-a făcut patul.
Știu! Înseamnă foarte mult.
Observi că se întâmplă fix în centru?
De parcă știa unde e camera
și a parcat acolo ca să prindă tot.
Apoi, imediat după…
- Land Rover-ul nu era mașina lui. - Exact!
Stai puțin!
BMW Seria 7. Să vedem numărul de înmatriculare!
Ce faceți voi…
Frumos!
Carl Morck?
Sunt dr. Sonnenberg.
Ne vedem, în sfârșit!
Te rog!
Ia loc!
Am o întrebare: unde e dr. Irving?
Norocul tău, m-am întors mai repede.
- Meniscul rupt nu se vindecă… - Mie nu mi s-a zis.
Ar fi trebuit.
E important să se încheie cum se cuvine.
Da, e foarte important,
și resimt abandon, furie și indignare.
E bine. E excelent că avem de unde să începem!
Să facem altfel, bine?
- Firește, dacă crezi că… - Nu vă ridicați!
N-am vrea să vă operați din nou!
- Ai voie să conduci mai repede. - Știu.
- Pari agitată. - Da?
Da. E cumva din cauza…
- Lasă! - Întreabă, dacă tot ai început!
Ce s-a întâmplat?
Am lovit un cuplu de bătrâni.
Urmăream un…
Chiar contează?
Nu, ce s-a întâmplat apoi? Ai zis că ai avut niște probleme.
Da, nu e așa mare lucru.
Bine.
Am vrut să mă sinucid.
Îmi pare rău.
Mi-am tăiat venele.
Mă rog,
la o încheietură.
Am leșinat înainte s-o tai pe cealaltă. Nu suport să văd sânge.
Hardy m-a găsit.
Îi ajutam pe el și pe Carl la…
Nu contează. A venit la mine fiindcă n-am apărut la muncă.
Ți-a salvat viața?
Nu chiar.
Doctorul a zis că n-aș fi murit. Tăietura era superficială.
Dar m-a salvat apoi.
- În ce fel? - Fiind drăguț.
E un BMW Seria 7 negru, pe numele lui Edmund Solomon.
Apartamentul 58.
- Zona asta e periculoasă. - Te apăr eu.
Mulțumesc!
Rose, fă-mi o favoare!
Așteaptă aici!
Ce? Nu.
Te rog!
Da?
Domnule, aveți un BMW negru?
Ce-i cu el?
Regret, dar a luat foc.
- Ce ai spus? - Mașina dv. a luat foc.
Dă-te dracu' din drum!
Nenorocitule…
Piciorul meu!
Puteți chema o ambulanță? Domnul Solomon a căzut pe scări.
Și se pare că și-a rupt
femurul.
Ducă-se în mă-sa!
Nu prea te plac vecinii.
Cine v-a angajat să-l hărțuiți pe Morck?
O să te omor!
Bine. Dar, până atunci, te rog, spune-mi pentru cine lucrați!
Arestează-mă dacă e!
Eu nu sunt polițist.
Dar ai noroc că vorbești cu mine și nu cu Morck.
El te-ar omorî.
Eu, nu.
Dar o să te fac să suferi.
Cine te-a angajat?
Măi! Taci odată?
Bine.
Te ascult.
Ce dracu' a fost în capul tău?
- Să-l omor pe porcul ăla. - Stai!
Îmi place rău aici!
- Gunoi infect! - Carl!
Abia rațiunea unui copil a reușit să oprească bestia.
- Mi s-a întins o cursă. - Da!
Chiar pare că cineva ți-a întins o cursă.
Și, deși e foarte îngrijorător,
mult mai îngrijorător
e faptul că a reușit să te prindă în ea!
Arăți ca un dement!
L-a amenințat pe Jasper.
Chiar și așa,
acum ți-ai pierdut controlul în public de două ori în aceeași săptămână.
Cred că e un record mondial!
Nici nu știu ce să spun.
Am rămas fără cuvinte.
Ce dracu', Carl?
E spectacol de ceva vreme.
- Da. - Ce mama dracului?
Câți ani ai, 5 sau 50?
E de toată jena, aia e!
În mod normal, o săptămână ca asta
ar pune cruce oricărei cariere!
- Mișto! - Gura!
Și nu te concediez.
Fiindcă sunt convinsă că fix asta voia ăla care te-a opărit.
Da, chiar așa!
Cei care îi alimentează țăcăneala!
Din ce motiv sufăr acum?
L-am găsit pe șoferul mașinii care a luat victima.
Putem să nu-i spunem gunoiului așa?
Unde e șoferul?
Momentan, e în spital cu un picior rupt.
De ce?
A căzut pe scări.
Serios?
E angajat ca șofer la Ballantyne Transfer & Security.
- Deținută de Finch Transporturi Maritime. - Ați vorbit cu el?
L-am zgândărit.
Ce mai așteptați?
Merritt petrecea timpul cu un reporter, Sam Haig,
care cerceta corupția din Parchetul Coroanei.
Așa…
A murit într-un „accident” înainte de dispariția ei.
Și crezi că e implicat cineva din Parchet?
Nu „cineva”.
Stephen Burns.
Ce mama dracului…
Există o legătură între Burns și Finch.
Abia aștept să aud!
Finch i-a amenințat fiica.
A fost scoasă cu forța de pe drum
când era Finch în proces.
Merritt nu suporta să piardă.
Dacă afla că șeful ei îl…
- E doar o teorie. - Aș vrea să aud ce are Burns de zis.
- Vrei să-l interoghezi formal? - N-o să-mi spună nimic dacă e formal.
- Vrei să-l torturezi? - Da, mi-ar plăcea.
Dar nu se cade, așa c-o să-l iau prin surprindere.
- Suntem pregătiți. - Pentru ce?
Identificare.
Fir-ar…
La dreapta, vă rog!
De ce? Poartă măști.
Trebuie să le văd ochii.
Înapoi în față!
Șase să facă un pas în față!
Numărul șase, faceți un pas în față!
Zi-i să-și dea masca jos!
Scoateți-vă masca, vă rog!
Îmi pare rău.
Ești sigur?
Suntem doar noi doi aici.
Acest domn e vinovat de ceva. Probabil de multe lucruri.
Dar nu el m-a împușcat.
Bine.
- Se pare că trapa aia… - Taci, dracului!
Porcăria aia de trapă!
Porcăria aia de trapă s-a stricat iar!
Ți-am zis s-o repari!
Subtitrarea: Clara Lițescu