Den jævla tanna mi.
Hallo, Merritt.
Vi har tenkt at vi kanskje har gjort en feil.
Vi har ikke presset deg hardt nok for å motivere deg.
Så i dag skal vi skru opp trykket.
Bokstavelig talt.
Se om det gjør noe med hukommelsen.
Som du vil se, kan kroppen tilpasse seg
økningene i lufttrykk over tid.
Men det er litt ubehagelig.
Det går bra.
Så lenge ingen kommer og åpner ventilene over deg.
Selvsagt, hvis det skjedde, med det økte trykket,
vel, la oss bare si at det hadde blitt grisete.
Den typen der begravelsesagenten bruker en mopp for å få deg opp.
Jeg vet ikke hvor mye du ville kjent.
Når kroppen imploderer umiddelbart.
Jeg håper du slipper å finne det ut.
Ta deg sammen, din jævla taper.
Ja. Jeg skal si det til ham.
Jeg skal si det også.
-Si hva? -Du tar ikke telefonen.
-Med god grunn. Hva er det andre? -Det var det andre.
-Hva er det første? -William Lingard har forsvunnet.
-Når? -Han stakk av i går kveld.
Kastet en TV ut av et vindu.
I går kveld.
Samtidig som pressekonferansen.
Interessant timing, hva?
Ja, han ser på meg på TV, så stikker han av. Ganske interessant.
Tror du det er mulig at pressekonferansen provoserte ham?
Den provoserte meg, men spørsmålet er hvor han skal.
Når kjøpte Merritt potetgullet?
Transaksjonen ble gjennomført kl. 10:22. Rett etter at de forlot Oban.
Og så?
William ble sett ved samlingspunktet rett før 11:00.
-Vet vi hva de kranglet om? -Williams hatt. Den blåste over bord.
Han prøvde å klatre over rekka.
-Blåste den over bord? -Han kastet den.
Vinden dro den med ut av kamerabildet.
Og det blåste den dagen?
Slik det er nå. Sterk vind.
Og veldig kaldt.
Men det var fint inne?
Kan jeg låne den?
Hvorfor?
-Interessant. -Ja.
Unnskyld meg, folkens. Takk.
Så alle disse kameraene var der for fire år siden?
Ja. Jeg har sett opptakene.
Og Merritt er ikke å se etter at hun forlater William.
Ja. Så vi er tilbake der vi startet.
Hun var på båten, og så var hun ikke på båten. Flott.
Mine damer og herrer, vi legger snart til kai.
-Hun hadde ikke vært hjemme på en stund. -Ikke siden hun var tenåring.
Hun kjøpte billettene om morgenen, så det var ikke planlagt.
-De måtte ha vært heldige. -Ja.
Ingen kunne ha visst at William ville miste hatten
eller at hun ville gå ned og finne den.
Så en mulighetsforbrytelse. Feil person til rett tid?
Nei, de holdt øye med henne.
Å følge etter noen overalt, dag og natt, uten å bli sett,
krever mye erfaring.
Eller dedikasjon, min venn. Noen ville virkelig ta henne.
Snakk om mørke skyer.
Lingard-familien hadde en tordensky over seg
som fulgte dem frem og tilbake og overalt i mellom.
Jeg har aldri sett så mye uflaks følge én familie.
Først døde moren, barna var for små til å klare seg selv,
faren for full til å bidra.
-Hvordan døde moren? -Står ikke det i Merritts mappe?
Det var en bilulykke.
Jeg spør deg. Som lokalpoliti må du ha et synspunkt.
Det er mitt synspunkt at det som skjedde står i mappen.
Hun sovnet og kjørte av veien.
-Fins det en ulykkesrapport? -Ja.
I Glasgow, der det faktisk skjedde.
-Var du ikke nysgjerrig? -Det var uunngåelig.
Den mørke skyen?
Den mørkeste.
-Hva gjorde hun i Glasgow? -Jeg aner ikke.
Men jeg kan si at gutten tok ansvar.
Han var en flink elev og en flink atlet. En god gutt.
-Og Merritt? -Trøbbel.
Alltid én fot i infernoet. Absolutt ingen fremmed på dette kontoret.
Ikke åpenbart typen som blir statsadvokat.
Når du ser broren din få hodet smadret, har det en effekt.
Ja, kan du gi oss noen detaljer om angrepet på William Lingard?
Harry Jennings, en lokal forbryter, sto bak en rekke ran.
Han brøt seg inn i Lingard-huset da William sov.
-Og Merritt? -Hun var ute.
Ble nok høy med en eller annen fyr. Hun likte dem, om du skjønner.
Hva med fyren som slo ham, Harry Jennings?
Han døde da han prøvde å unngå arrestasjon.
-Hvordan? -Han hoppet av fergen.
Han prøvde å rømme på en ferge?
Han var ikke så smart.
Han trodde han slapp unna, men vi ringte kapteinen,
og da kapteinen og styrmannen nærmet seg, hoppet han over bord.
Båten er ikke høy nok til å drepe noen.
Hvis du er full nok, og det var Harry Jennings definitivt.
Promillen hans var et sted mellom veldig full
og fullstendig dritings.
Apropos det,
er det en pub jeg kan finne Jamie Lingard på?
Nei. Mannen er tørrlagt. Holder seg unna puben.
Nå er han nok nede ved havnen og spiller kort med de andre fiskerne.
Fisker han ennå?
Ikke mye fisk igjen nå, men her prøver de til skrømtet tar roret.
-Så poetisk. -Jeg er en ekte Rabbie Burns.
Må være fint å ha tid.
Tusen takk for at du delte noe av det.
-Jeg så deg på TV. -Ja?
Jeg trodde du skulle kaste opp der og da.
Skotsk vær er ikke noe for meg.
Jeg har kjent deg i to minutter, og jeg har følelsen av
at det ikke er mye som er noe for deg.
Ikke rart det ikke er lovbrudd her. Du gjennomskuer alt.
Det er ikke mange lovbrudd her fordi alle rasshøla er i London.
Det fikk meg bare til å lure på
om du virkelig tror det du sa der oppe?
Tror du at du vil finne henne?
Helt ærlig?
Jeg vet ikke, men det hadde vært fint å vite hva som skjedde.
Fordi du er nysgjerrig?
Fordi jeg ikke liker teorien om den mørke skyen så godt.
Hva gjør du?
Politi.
Vi må ikke bryte alle regler.
Veldig ryddig.
Koselig lite sted som dette, vanskelig å tro at noe fælt kan skje.
Vel, fæle ting skjedde.
Ikke mye sarkasme i Syria, antar jeg.
Veldig lite.
Bilder av William. Ingen bilder av Merritt.
Fordi hun alltid var ei fittekjerring.
Mr. Lingard, politiet.
-Førstebetjent… -Samme det, purk.
Kan ikke bare gå inn til folk.
Du har helt rett. Jeg ber om unnskyldning. Døra var åpen.
Hva gjør dere her?
Vi gjenåpner etterforskningen av din datters forsvinning.
-Hvorfor? -Nye bevis har dukket opp.
Hvilke nye bevis?
Unnskyld, men hvorfor kaller du henne ei fittekjerring?
Fordi hun var det.
Men i en alder av 24 ble hun Williams verge, ikke du.
Jeg fikk ikke noe valg.
Hun ville dra meg til retten for å bevise at jeg var uskikket.
Du bestred det ikke.
Jeg er ingen advokat. Tror du jeg hadde en sjanse?
Du hadde også et rulleblad.
Fyllekjøring i 2001. Overfall i 2003.
Jeg sa aldri at hun tok feil.
Det er sant. Jeg var full mesteparten av den tiden.
Selv i kirken.
Hun gjorde det rette. Jeg var uskikket.
Hun kom tilbake tolv år senere. Vet du hvorfor?
Jeg visste ikke at hun kom.
Jeg sa det til dere sist. Hun ville ikke ha noe med meg å gjøre.
-Når så du William sist? -Dagen etterpå, på sykehuset.
Kun da? Så du ham aldri igjen?
Jeg orket ikke. For tøft.
Selv når du visste at han var alene?
Han var en god gutt.
Så snill, så smart.
Han var så lovende.
Jeg kunne ikke se ham slik.
Prøvde du å finne dem? Merritt og William?
Hvorfor? Hun ville jo ikke bli funnet. Derfor finner ikke dere henne heller.
Jeg er flink til å finne ting som ikke vil bli funnet.
Ja, utenom selvkontroll.
Takk, Mr. Lingard.
Hun stjal fra meg.
Stjal hva?
Et halskjede. Tilhørte Lila, mora hennes.
Alt jeg hadde igjen av henne.
Det var mitt, men hun tok det.
Hun visste hva det betydde, men hun tok det.
Bare for å såre meg.
Noe hun klarte.
Ok.
Takk.
Livet er allerede vondt nok uten at ens familie gjør det verre.
Der har du det.
Mora di lærte at det ikke var mulig å dra hjem.
Hun prøvde mange ganger, men de ville ikke ha henne der.
Ikke etter at jeg…
Hvordan sa de det?
"Ødela henne."
Hun ble arveløs.
De sa at hvis hun ble hos meg, fikk hun ingenting.
Selv etter at du ble født, og så broren din.
-De snakket ikke med henne. -De mente du var for gammel.
Ja, det gjorde de.
Men jeg kunne vært 20 år yngre, og de ville ha tenkt det samme.
Fordi jeg var fisker.
Ikke lege eller advokat eller enda bedre, bankmann.
Jeg trodde jeg reddet henne fra de fine Edinburgh-folkene,
så det knuste hjertet mitt å høre at jeg kvalte henne.
At hun var så ulykkelig.
At hun ville forlate oss og dra tilbake til dem.
Hun visste at de ikke ville hjelpe henne så lenge hun var med deg.
Ja, så lenge hun var med meg. Men hun ville ha kommet hjem.
Hun skulle ikke hjem igjen.
Hun ville ha sluttet fred med dem.
Nei.
Det var ikke mulig å slutte fred.
Hun ville at de skulle legge av penger til meg og William.
-Hun ville aldri forlatt barna sine. -Tror du virkelig det?
Alt jeg vil si til deg er…
…at hvor sint du enn er på meg,
er jeg dobbelt så sint på meg selv.
Og kanskje det at du vet det
vil gjøre deg mindre innstilt på å gjøre meg enda sintere hele tiden.
Du har rett i én ting.
Du reddet henne ikke.
Hun døde da hun prøvde å redde deg.
Merritt.
Nei, vær så snill.
Faen ta deg!
Uansett hva som skjedde på øya, finner vi det ikke i en mappe.
Nei, derfor trenger jeg at du finner William.
-Skal jeg finne William? -Jeg sa jo det.
Og du lar meg gjøre dette? Lete etter ham alene?
Hvem bedre enn herr "Jeg er flink til å finne ting som ikke vil bli funnet"?
William blir ikke vanskelig å finne.
Si meg noe.
Hjemme, jobbet du for de gode eller de onde?
Når du vet hva som er hva, fortell meg det.
God natt, William.
Kan du skru ned den jævla lyden, takk?
-Hør på den. -Jeg kan ikke.
Trommehinnene har eksplodert ut av øynene.
Bare hør på den, for faen.
Det handler om deg og meg. Hvordan du får meg til å føle meg.
Kan ikke snakke med deg
Jeg kan snakke med hvem som helst
Jeg skjønner.
Du har fått frem poenget.
-Mamma rævkjørte oss begge. -Du kan si det på en annen måte.
Jeg tenkte at du og jeg kunne inngå våpenhvile.
Våpenhvile, ok. Hvordan?
Hold deg unna mitt, jeg holder meg unna ditt.
Høres flott ut, men vi må bo sammen.
Til når?
Til du er gammel nok til å bo alene.
-Jeg tror jeg er gammel nok nå. -Jeg er uenig.
Du er virkelig ræva som pappa.
Og du utmerker deg som sønn.
Stesønn.
Sammenlignet med andre i min situasjon er jeg jævla god.
Vel, ens mål i livet bør være å heve lista.
Kanskje vi skal slutte å prøve.
-La oss late som vi er i hæren. -I hæren?
Ja, du har dine plikter og jeg har mine.
Det funker bare om du gjør oppgavene dine.
Hvis jeg gjør det, lar du meg være i fred?
-Nei. -Hvorfor ikke?
Fordi jeg er kommandanten din, ikke kameraten din.
Jeg rer senga, vasker badet.
-Bruk hodetelefoner til musikken. -Greit.
Kanskje ikke skulke… så mye.
Det er så jævla kjedelig.
Ok, hør her.
Jeg gjør alt det,
og så prøver du å ikke være et så jævla stort rasshøl.
Jeg kan prøve.
Ingen ønsket denne situasjonen.
La oss ikke late som om det er noe mer enn en ordning for nå.
Ok.
God morgen.
Når begynte du å røyke?
-Nå nylig. -Herregud.
Jeg ville bare sjekke inn etter forleden dag, se hvordan det går.
Jeg er ikke fremmed for psykiske problemer.
Du husker kanskje det lille sammenbruddet mitt.
Lille? Du snakket i tunger. Det var jævlig rart.
-Jeg gjorde ikke det. -Jo.
Det var bare en vits fra Hardy.
Vi har våre øyeblikk.
Hvem har vel ikke fått panikkanfall i denne grusomme verdenen vi lever i?
Rose, for faen.
Slutt å være søt og si hva faen det er du vil.
-Jeg bare… -Hva da, for faen?
-Får jeg bli med i din nye avdeling? -Hvorfor i all verden vil du det?
Jeg har ikke jobbet med en sak på to år.
De gir meg papirarbeid ingen vil ha. Og det er bedre enn å gjøre ingenting.
-Hva er det du tror jeg gjør? -Jeg aner ikke.
Men Akram hjelper deg.
I morges spurte han meg om en bil.
Så?
Han er sivil, og du lar ham etterforske.
Han er assistenten min. Han hjelper med etterforskningen.
Tror du Moira ville sett det sånn?
Bra. Utpressing. Da får du det du vil ha hver gang.
Det siste jeg trenger, er enda en her nede som tar all luften.
Jeg kan dekke gamle spor. Ta vitneforklaringer. Skrive opp…
Jeg gjør alt det.
-Jeg kan grave. -Hva?
Research. Graving. Det er det jeg kan.
Og Hardy visste det. Han var den eneste som forsto meg.
-Tok meg under vingene. -Gjorde han det?
Ikke si det sånn. Mannen ligger i en sykehusseng.
-Ikke mange menn hjelper uten forbehold. -Det er alltid forbehold.
-Carl, det er motbydelig. Han er… -Hardy kjente faren din.
Han lærte han opp.
-Hardy sa aldri noe. -Nei.
Så da ville Hardy definitivt ønsket at du tar meg inn, ikke sant?
Vi prøver i én dag.
-Takk, Carl. Jeg… -Hold kjeft. Jeg er ikke ferdig.
Du kan få én dag,
og hvis du klarer å ikke irritere meg,
så vil jeg kanskje tenke på det.
Hvor vil du ha meg?
Du kan dele skrivebord med Akram for nå.
-Snakker du med Moira? -La oss se hvordan det går.
Ja, greit.
-Hvilken fitte har sovet i senga mi? -Og hvilken fitte har spist grøten min?
Og hvem skal komme seg til helvete ut
før jeg puster og peser og kutter strupen hans?
Kom igjen, da.
Hva heter du?
Bikkja kan nok ikke snakke.
Kom igjen, din lille jævel!
Forsvinn, din jævla spastiker!
Kan du slutte?
Tyggingen din er høylytt.
-Misofoni. -Hva?
Faren min hadde den. Når en er veldig følsom for lyder.
Jeg er bare følsom for irriterende lyder, som tygging.
-Og slurping. -Beklager.
Eller stemmen din.
-Sto du faren din nær? -Vil du snakke om familien min?
Jeg gir faen i familien din. Faren din. Var dere nære?
Han skilte seg fra mamma da jeg var fem. Giftet seg med en tannpleier.
Tannpleieren hans, faktisk.
-Snakker du med ham? -Av og til.
Bursdager, høytider, den slags. Men mindre og mindre.
Han har andre barn. Snart snakker vi nok ikke mer.
Er det greit?
Det er ikke mye utover at han og mamma skapte meg.
Si at han ikke snakket med deg på tolv år. Hva får deg til å ville besøke ham?
Hvis han var syk. Døende. For å si farvel.
Noen annen grunn?
Du vil vite hvorfor Merritt dro til Mhòr.
-Du kunne sagt det? -Jeg vil bli kjent.
Ikke faen. Nei, Merritt er noe helt annet.
Hvordan det?
Faren hennes var en fyllik. En drittsekk.
Han hevder at han ikke ante at hun skulle komme.
Så kanskje det er så enkelt som at hun ble truet og stakk av.
-Det er det opplagte valget. -Hva er teorien din?
Spør du hva jeg tror?
Du har sikkert en smart idé som motsvar til min åpenbare.
Det var en annen grunn, og det hadde ingenting med faren å gjøre.
Jeg tror hun dro tilbake for å treffe noen.
Det visste du alt.
Dette var et lærende øyeblikk.
Et hva?
-Du ville lære meg. -Jeg underviser ikke.
Se på deg, mentor og alt.
-Jeg er ingens mentor. -Jeg er rørt, Carl.
Er du ferdig?
Skriv.
Vi har ikke Merritts telefon, begynn med jobbkalenderen hennes.
Tre måneder tilbake.
Se etter rare avtaler, uforklarlige møter, private notater.
Ok. Betyr det at jeg får bli?
Gå gjennom kontoutskrifter. Alt som skiller seg ut.
Innkjøp. Steder hun dro som ikke gir mening.
Hva med e-posttruslene?
Sporet til internettkaféer. Via andres nett.
Verdt å se om noen samlet inn digitale medier.
Noen herfra.
Jeg tviler på det, etterforskningen var ikke så grundig da.
Som gir en annen synsvinkel.
Gjorde de en dårlig jobb med vilje?
Hva, seriøst?
Teamlederen var Fergus Dunbar, hvis største sak før dette
var Royal View Hotel ran- og utpressingsskandalen.
Jeg kjenner ikke den.
Jaha.
Hvordan fikk Dunbar saken? Hvem var det som bestemte det?
Skal vi etterforske oss selv?
Fra nå av, ja. Vi ser på alle.
Morck. Hvordan føler du deg?
Jeg trenger en liste over Merritts nærmeste kolleger.
Jeg tenkte at du fikk hjerteinfarkt.
Det inkluderer dommere og advokater fra den andre siden.
Du har forklaringene fra sist.
-De rotet det til. Jeg har egne spørsmål. -På din egen forsiktige måte.
Visste du at Merritt fikk dødstrusler?
Noe annet hadde vært uvanlig.
Disse truslene passer ikke til noen sak.
Bare en som ville drepe henne.
Blant annet. Herregud.
Nevnte hun det ikke?
Nei, men det var normalt.
-Hun stolte ikke på deg? -Nei.
Hun var aldri en av oss.
Hun gikk med klærne, snakket språket,
men hun var alltid, som de sier, på utsiden og tittet inn.
På grunn av den hun var eller hvordan hun ble behandlet?
Dra til helvete, Carl.
Jeg ga henne flere muligheter enn noen. Jeg ga henne respekt.
Men Merritt ville alltid ha mer.
-Ville hun ha jobben din? -Du kan si at hun hadde det travelt.
For fire år siden tok hun livet av seg, og da tenkte du?
At hennes mørke side hadde innhentet henne.
-Mørke side? -Hun hadde hemmeligheter.
Svaret på hvor hun er nå, om det er over eller under bakken,
vil trolig bli funnet i en av dem.
Er det alt du gir meg? At hun hadde hemmeligheter?
Det er alt jeg har.
Og førstebetjent Morck,
i fremtiden vil jeg at du husker at jeg er riksadvokat,
og ikke en kriminell du overrumpler på parkeringsplassen.
Hvis du vil snakke med meg, snakk med kontoret mitt.
"Overrumpler." Den skal jeg huske.
Hei. Våkne.
Hvem faen er du?
Fant du disse i veggen? Åpnet du veggen?
Hvilken vegg?
Den oppe. Den som har blitt revet opp.
-Er du purk? -Svar på spørsmålet.
-Den andre fyren gjorde det. -Hvem?
-Du er purk. -Denne fyren?
Ja, ham. Raringen.
-Hvor er han? -Du har ikke våpen?
-Det er ikke lov. Pappa var purk. -Hva skal jeg med våpen?
Mannen som var her, som åpnet veggen. Hvor er han nå?
Jeg trenger ikke å si det.
Hvor er han nå?
Ja, det gjør vondt.
Det er et trykkpunkt.
Snart vil du kjenne det bak øynene, og så spyr du.
Han stakk av. Vi vet ikke hvor. Han løp nedover veien.
Tusen hjertelig takk.
God dag, Mrs. Marsh.
Kan dere ikke la meg være?
William Lingard er vel ikke her?
Selvsagt ikke. Han er på Egley House.
Ja, men han stakk av for to dager siden.
-Hva får deg til å tro at han er her? -Dette er overvåkningsbilder.
Å, William.
Han var her en stund etter at Merritt forsvant. Han vet veien.
Kanskje, men han er ikke her.
Så det er greit at vi tar en titt?
Det er ikke greit at dere tar en titt.
-Fred var samler. -Fred?
Eksmannen min.
Jeg har dem fremme fordi de beroliger.
-Så du er ikke religiøs? -Ikke nå.
Nei.
Da vi mistet barnet vårt, mistet jeg troen,
sammen med ekteskapet.
Jeg var heldig som fikk jobben med William. Det fylte et tomrom.
Merritt sa alltid at jeg var for nær. Jeg håper dere aldri finner henne.
-Unnskyld meg? -Carl.
Jeg mener det ikke slemt.
Nei?
Hun er den sørgeligste jeg har møtt.
Det må være en lettelse for henne, hvor enn hun er.
Carl.
William!
Jeg må si at hvis jeg så meg på TV, ville jeg også hoppet ut av vinduet.
Kommer dette fra huset? Fra boksen i veggen?
Storskarv?
Eller kanskje en storlom. Men en vadefugl.
Vadefugl? Så du denne fuglen på vannet?
Kanskje på fergen?
Hatten du hadde på deg?
Kan han skrive?
Han tegner vakkert. Du tegner vakkert.
Han har afasi. Han kan tegne, men han kan ikke skrive.
Du så noen med den hatten på fergen?
Ikke på fergen.
-Hjemme. -Så du noen med den hatten hjemme?
Hjemme og på fergen?
Med Merritt?
Klø på den!
Slutt med det.
Enda en grunn til at folk hater deg. Din geniale timing.
Han er engelsk.
-Leit å høre. Jeg skal la dere være. -Ikke dra for hans skyld.
Et minutt til så hadde vi lagt planer.
Står til med kona di?
Så jeg dro til Mhòr i går.
Snakket med Jamie Lingard, Merritts far.
-Gjorde du det? -Ja.
Du hadde likt ham.
Skikkelig søtnos.
Han sa at da hun var yngre, var hun ikke den rettskafne borgeren hun ble.
Ikke ambisiøs eller motivert til å gjøre noe
annet enn å lete etter moro.
Man lurer på hva som skjedde.
Leste du mappen hennes?
Nei. Jeg har vært kjempetravel med squash og kino.
Og?
Det som skjedde på båten, var ikke planlagt. Mulighetsforbrytelse.
-Det er vi enige om. -Møtte på feil person.
Er det alt?
Jeg leser i senga. Hva forventer du?
-Fin pressekonferansen. -Dra til helvete.
-Nei, så ut som du hadde ansvaret. -Dra til helvete.
Hva skjedde?
Jeg ble overfalt. Var ikke forberedt.
Virkelig? For det så ut som du dreit på deg.
Få se deg gå inn i et rom fullt av journalister.
Jeg kan ikke gå.
Kan du skaffe meg en PC?
Det kommer an på. Trekker du krøplingkortet hver gang vi krangler?
Kanskje.
Men skal jeg hjelpe deg, trenger jeg en PC.
Kan jeg ikke gjøre det jeg pleier,
må jeg gjøre det på en annen måte.
Jeg ordner en.
Jepp?
Det sies at din nye assistent løper rundt som politi.
Han er politi. Eller han var det i Syria.
Bortsett fra at dette ikke er Syria.
-Nei, det er faktisk solskinn der. -Carl.
Jeg ga ham et ærend. Herregud.
Han skal sortere og arkivere.
Det er bortkastet. Han er god. Irriterende, men god.
Og jeg tar Rose. Hun er ikke så dum som hun ser ut.
A, du kan ikke si sånt lenger, og B, nei, det gjør du ikke.
Vi nærmer oss Merritt Lingard.
-Få høre. -Ikke ennå.
Ja. Jeg kan bare anta at du prater piss som vanlig.
-Bare gi meg Rose og en laptop. -Du har allerede en.
-Ikke Akram. -Han trenger ingen.
-Takk. Dette var flott. -Hvor skal du?
-Til kontoret mitt. -Om det var sant.
Du ser ut til å glemme å møte opp til timene.
Jeg glemmer ikke.
Da ser du ut til å glemme at disse timene er obligatoriske
etter en skyteepisode.
Vil du at jeg skal løse saker eller sitte og syte om barndommen min?
Jeg grøsser når jeg tenker på deg som barn.
Gå på timene, ellers får en annen oppdraget.
Så du tystet på meg?
-Jeg er bekymret for deg. -Det må irritere deg.
Jeg var ikke det før, men nå, etter din lille episode.
Jeg var dehydrert, ok?
Det tror jeg på, etter all svettingen.
Så du så på?
Flere ganger, med og uten lyd.
Jeg fikk panikkanfall en gang.
-Det var ikke et panikkanfall. -Bryllupsdagen.
-Før eller etter? -Under.
-Pratedelen. -Herlig.
Men jeg kunne ikke snakke, så jeg klarte ikke å si "ja".
Var jeg religiøs, ville jeg sagt at Gud prøvde å redde meg,
men vitenskapelig sett var jeg heldig.
Heldig?
Han hadde allerede en familie i Leeds.
-Kone og så videre. -Kult.
Ja. Grådige jævel.
Usikker på om jeg hadde klart det. Bare logistikken, for faen.
Det var nok ikke lett. Godt spilt av Albert.
Albert, ja?
Jeg så på deg som en Jake- eller Luke-type.
Uansett,
i tilfelle du gikk glipp av det, der åpnet jeg meg.
Viste deg hvordan.
Takk, ja. Veldig lærerikt.
Bare hyggelig.
De var her da vi kom i morges.
Alle sakene Merritt Lingard har jobbet med.
Ok, behold dem i en uke,
og send alle bortsett fra de siste fem tilbake til statsadvokaten.
-Seriøst? -Vil du gå gjennom dem?
Burde vi ikke?
Bare av desperasjon. Du skal til Mhòr i morgen.
Var ikke du og Akram der?
Jo. Og det var så vakkert, så vi tenkte at du også burde se det.
Virkelig?
Ja.
William Lingard ble slått av Harry Jennings under et ran…
Jennings døde på flukt.
-Jeg vet det. -Viser at jeg har lest mappa.
Hva med å vise meg at du kan vente til jeg er ferdig?
Jeg vil at du drar dit og snakker med politiet.
Dusten Cunningham.
-Snakke med ham? -Bearbeid ham.
Noe spesielt du er ute etter?
Få ham til å snakke om familien, om Jennings, alt han ikke sa til meg.
Hvorfor sa han ikke noe til deg?
Carl og konstabelen fikk en dårlig start.
-Tenke seg til. -Jeg må stikke.
Gjør jeg dette fordi jeg er kvinne og du tror at det kan myke ham opp?
-Eller fordi jeg er en god politi… -Første.
Jasper?
Martin!
Snakk til meg.
Han fikk telefon fra moren.
Plutselig banner han og raserer stedet.
-Trodde alt var bedre. -Tydeligvis ikke.
-Hvor ble han av? -Jeg vet ikke, men han hadde en koffert.
Helvete.
Hvis det ikke var noen konfrontasjon… Ingen krangel.
Hvis det ikke var noen krangel,
hvorfor ringte du ikke ambulansen før, Mr. Finch?
Det må ha vært åpenbart at din kones skader var alvorlige.
-…ganske fokusert. -Er du fornøyd med den?
-Det er bra. -Ok.
Ser du? Han vil ha alt helt riktig.
Jeg har gjort dette alene.
-Jeg er så glad. -Jeg er så stolt av deg.
Jeg har faktisk det.
Jeg visste at vi skulle lage kunst sammen.
"L. H.
Hvorfor er du her?"
Faen.
Hei, mamma.
Jeg er hjemme.
Jeg gjør meg klar til en date.
Nei, du har ikke møtt ham, men han er veldig hyggelig.
Veldig vellykket.
Driver sin egen bilservice.
Nei, han er ikke Uber-sjåfør. Han er eieren.
Ja, det er Daniel.
Boobrie.
Ja, det er navnet hans. Jeg må gå.
Jeg har badet og må tørke meg. Glad i deg. Ha det.
MHÒR-INNBRUDDET
Faen.
Tekst: Anette Aardal