‫השן המזוינת שלי.‬
‫שלום, מריט.‬
‫חשבנו שאולי עשינו טעות.‬
‫לא הפעלנו מספיק לחץ כדי להניע אותך.‬
‫אז היום אנחנו הולכים להגביר את הלחץ.‬
‫פשוטו כמשמעו.‬
‫תראי אם זה מעורר את זיכרונך.‬
‫כפי שתראי, הגוף שלך יכול להסתגל‬
‫לעליות בלחץ האוויר לאורך זמן.‬
‫אבל זה קצת לא נוח.‬
‫אבל את בסדר.‬
‫כל עוד אף אחד לא יבוא‬ ‫ויפתח את פתחי האוורור שמעלייך.‬
‫כמובן, אם זה יקרה,‬
‫עם הגברת הלחץ,‬
‫טוב, בואי נגיד שזה יהיה בלגן גדול.‬
‫מהסוג שבו הקברן משתמש במגב כדי לאסוף אותך.‬
‫אני לא באמת יודעת כמה מזה תרגישי‬
‫כשהגוף שלך יקרוס פנימה.‬
‫אני מקווה שלא תצטרכי לגלות.‬
‫- מחלקה Q -‬
‫תתאפס על עצמך, חתיכת לוזר מזדיין.‬
‫כן. אני אגיד לו.‬
‫אני אגיד לו גם את זה.‬
‫תגיד לי מה?‬ ‫-אתה לא עונה לטלפון שלך.‬
‫כן, יש לי סיבה טובה. מה הדבר השני?‬ ‫-זה היה הדבר השני.‬
‫מה הדבר הראשון?‬ ‫-ויליאם לינגרד נעלם.‬
‫מתי?‬ ‫-הוא ברח אתמול בלילה.‬
‫זרק טלוויזיה דרך חלון וברח.‬
‫אתמול בלילה.‬
‫בזמן שבו הופעת במסיבת העיתונאים.‬
‫תזמון מעניין, אתה לא חושב?‬
‫כן, הוא רואה אותי בטלוויזיה,‬ ‫זורק אותה מהחלון ובורח. די מעניין.‬
‫אתה חושב שאולי‬ ‫מסיבת העיתונאים שלך עצבנה אותו?‬
‫היא עצבנה אותי, אבל זאת לא השאלה הנכונה.‬ ‫השאלה היא, לאן הוא הולך?‬
‫מתי מריט קנתה את הצ'יפס?‬
‫הקנייה בוצעה בשעה 10:22.‬ ‫מיד אחרי שהם עזבו את אובן.‬
‫ואז מה?‬
‫ויליאם נראה ליד נקודת ההתכנסות‬ ‫למקרה חירום ממש לפני השעה 11:00.‬
‫אנחנו יודעים על מה הם רבו?‬ ‫-הכובע של ויליאם. הוא עף מעבר למעקה.‬
‫הוא ניסה לטפס על המעקה כדי לתפוס אותו.‬
‫הכובע עף מהסיפון?‬ ‫-הוא זרק אותו מסיבה כלשהי.‬
‫הרוח העיפה אותו אל מחוץ לפריים של המצלמה.‬
‫והיו רוחות באותו יום, כן?‬
‫כמו עכשיו. רוח חזקה מאוד.‬
‫והיה קר מאוד.‬
‫אבל היה נעים בפנים, נכון?‬
‫אפשר לקחת את זה?‬
‫למה?‬
‫מעניין.‬ ‫-כן.‬
‫סלחו לי, חברים. תודה.‬
‫אז כל המצלמות האלה‬ ‫היו מותקנות לפני ארבע שנים, כן?‬
‫כן. ראיתי את הצילומים.‬
‫ומריט לא מופיעה באף אחד מהם‬ ‫אחרי שהיא עוזבת את ויליאם.‬
‫נכון. אז חזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫היא הייתה על המעבורת,‬ ‫ואז היא לא הייתה על המעבורת. נהדר.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אנחנו עומדים לרדת מהמעבורת.‬
‫אז היא לא הייתה בבית זמן מה.‬ ‫-לא מאז שהיא הייתה נערה.‬
‫היא קנתה את הכרטיסים בבוקר,‬ ‫אז זה לא היה מתוכנן.‬
‫אז מי שהם לא היו, הם היו ברי מזל.‬ ‫-לגמרי.‬
‫אף אחד לא היה יכול לדעת‬ ‫שוויליאם יאבד את הכובע שלו‬
‫או שהיא תרד לכאן לחפש אותו.‬
‫אז זה פשע של הזדמנות.‬ ‫היא נתקלת באדם הלא נכון בזמן הנכון?‬
‫לא, הם עקבו אחריה.‬
‫לעקוב אחרי מישהו לכל מקום,‬ ‫יום ולילה, בלי להיראות,‬
‫זה דורש הרבה ניסיון.‬
‫או מסירות, ידידי. מישהו ממש רצה אותה.‬
‫מדברים על עננים שחורים שמבשרים רעות.‬
‫ענן שחור ומאיים במיוחד‬ ‫ריחף מעל משפחת לינגרד.‬
‫אחד שעקב אחריהם‬ ‫הלוך ושוב ובכל מקום שביניהם.‬
‫מעולם לא ראיתי כל כך הרבה מזל רע‬
‫שפוגע רק במשפחה אחת.‬
‫קודם האימא מתה,‬ ‫הילדים קטנים מכדי לדאוג לעצמם,‬
‫האבא שיכור מכדי לעזור.‬
‫איך האימא מתה?‬ ‫-זה לא נמצא בתיק של מריט לינגרד?‬
‫זו הייתה תאונת דרכים.‬
‫אני שואל אותך.‬ ‫כשוטר המקומי, בטח יש לך דעה.‬
‫הדעה שלי היא שמה שקרה זה מה שנמצא בתיק.‬
‫היא נרדמה על ההגה וירדה מהכביש.‬
‫יש דוח תאונה?‬ ‫-בהחלט.‬
‫בגלאזגו, היכן שזה למעשה קרה.‬
‫לא היית סקרן?‬ ‫-זה היה בלתי נמנע.‬
‫הענן השחור?‬
‫הכי שחור.‬
‫מה היא עשתה בגלאזגו?‬ ‫-אין לי שמץ של מושג.‬
‫אבל אני יכול להגיד לך שהילד‬ ‫גילה אחריות והוכיח את עצמו ברגע האמת.‬
‫הוא היה תלמיד טוב וספורטאי טוב.‬ ‫בחור טוב, מהטובים שיש.‬
‫ומריט?‬ ‫-בעייתית.‬
‫תמיד הסתבכה בצרות.‬ ‫היא ביקרה בתחנה הזאת יותר מפעם אחת.‬
‫לא מישהי שמצפים שתגדל להיות תובעת.‬
‫טוב, כשאת רואה איך מרסקים‬ ‫לאח שלך את הראש, יש לזה השפעה.‬
‫כן, תוכל בבקשה לתת לנו פרטים‬ ‫בקשר לתקיפה של ויליאם לינגרד?‬
‫הארי ג'נינגס, עבריין מקומי,‬ ‫ביצע שורה של מעשי שוד.‬
‫הוא פרץ לבית משפחת לינגרד‬ ‫בזמן שוויליאם ישן בבית.‬
‫ומריט?‬ ‫-היא לא הייתה.‬
‫סביר להניח שהתמסטלה עם איזה בחור.‬ ‫היא חיבבה אותם, אם אתה מבין את הרמז.‬
‫מה עם הבחור השני, זה שהכה אותו,‬ ‫הארי ג'נינגס הזה?‬
‫הוא מת בניסיון לחמוק ממעצר.‬
‫איך הוא מת?‬ ‫-הוא קפץ מהמעבורת.‬
‫הוא ניסה לברוח בכך שעלה על מעבורת?‬ ‫-הוא לא היה חכם במיוחד.‬
‫הוא חשב שחמק מאיתנו, אבל התקשרנו לקפטן,‬
‫וכשהקפטן והקצין הראשון‬ ‫ניגשו אליו, הוא קפץ מהסיפון.‬
‫נפילה מגובה כזה לא קטלנית בדרך כלל.‬
‫היא קטלנית אם אתה שיכור מספיק,‬ ‫והארי ג'נינגס בהחלט היה שיכור.‬
‫רמת האלכוהול בדמו הייתה‬ ‫איפשהו בין "שיכור מהתחת" ל"מחוק לגמרי".‬
‫אם כבר מדברים,‬
‫יש פאב מסוים שבו‬ ‫אוכל למצוא את ג'יימי לינגרד?‬
‫לא. האיש נגמל מאלכוהול לפני כמה שנים.‬ ‫הפסיק ללכת לפאבים.‬
‫כרגע, בטח תמצא אותו בנמל,‬
‫משחק קלפים עם הדייגים האחרים.‬
‫הוא עדיין דג?‬
‫לא נשארו הרבה דגים, אבל כאן למעלה,‬
‫הם לא מוותרים‬ ‫עד שהם מפליגים לעולם שכולו טוב.‬
‫כמה פואטי.‬ ‫-אני ממש המשורר רוברט ברנס.‬
‫זה בטח נחמד שיש לך את הזמן.‬ ‫טוב, תודה רבה על שחלקת איתנו קצת ממנו.‬
‫ראיתי אותך בטלוויזיה.‬ ‫-כן?‬
‫חשבתי שאתה הולך להקיא שם.‬
‫מזג האוויר הסקוטי לא עושה לי טוב.‬
‫אני מכיר אותך רק שתי דקות,‬ ‫ואני בטוח שאין הרבה דברים שעושים לך טוב.‬
‫אין פלא שאין כאן פשע, אתה פשוט רואה הכול.‬
‫אין כאן הרבה פשע‬
‫כי כל החארות בלונדון.‬
‫אני מזכיר את זה כי זה גרם לי לתהות,‬
‫אתה באמת מאמין במה שאמרת מול המצלמות?‬
‫אתה באמת חושב שתמצא אותה?‬
‫בכנות?‬
‫אני לא יודע אם מישהו ימצא אותה,‬ ‫אבל יהיה נחמד לפחות לדעת מה קרה לה.‬
‫כי אתה סקרן?‬
‫כי אני לא מאמין בתאוריית הענן השחור.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫משטרה.‬
‫אנחנו לא חייבים להפר את כל החוקים.‬
‫מסודר מאוד.‬
‫מקום קטן ונעים כמו זה,‬
‫ממש קשה להאמין שמשהו רע עלול לקרות.‬
‫ובכן, דברים רעים אכן קרו.‬
‫אני מבין שאין הרבה סרקזם בסוריה.‬
‫מעט מאוד, אדוני.‬
‫תמונות של ויליאם. אין תמונות של מריט.‬
‫כי היא תמיד הייתה זונה.‬
‫מר לינגרד, משטרה.‬
‫פקד בילוש…‬ ‫-לא אכפת לי מי אתה, שוטר.‬
‫אתה לא יכול פשוט להיכנס לבית של מישהו.‬
‫אתה צודק לגמרי. אני מתנצל.‬ ‫הדלת הייתה פתוחה.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫אנחנו פותחים מחדש‬ ‫את החקירה על היעלמותה של בתך.‬
‫למה?‬ ‫-צצו ראיות חדשות.‬
‫אילו ראיות חדשות?‬
‫סליחה שאני שואל,‬ ‫אבל למה אתה מכנה את הבת שלך זונה?‬
‫כי זה מה שהיא הייתה.‬
‫ובכל זאת, בגיל 24,‬ ‫היא הפכה לאפוטרופוסית של ויליאם, לא אתה.‬
‫לא ניתנה לי ממש ברירה.‬
‫היא רצתה לגרור אותי לבית המשפט‬ ‫להוכיח שאני לא כשיר להיות אבא שלו.‬
‫לא התנגדת לבקשה.‬
‫אני לא עורך דין מפולפל.‬ ‫אתה חושב שהיה לי סיכוי?‬
‫גם היה לך עבר פלילי.‬
‫נהיגה בשכרות, 2001. תקיפה, 2003.‬
‫מעולם לא אמרתי שהיא טעתה.‬
‫זה נכון. הייתי שיכור רוב הזמן הזה.‬
‫אפילו בכנסייה.‬
‫היא עשתה את הדבר הנכון. לא הייתי כשיר.‬
‫ואז, אחרי 12 שנים, היא באה לחפש אותך.‬ ‫יש לך מושג למה?‬
‫בכלל לא ידעתי שהיא באה.‬
‫סיפרתי לשוטרים בפעם הקודמת.‬ ‫היא לא רצתה שום קשר איתי.‬
‫מתי ראית את ויליאם בפעם האחרונה?‬ ‫-יום אחרי, בבית החולים.‬
‫זהו זה? לא ראית אותו שוב?‬
‫לא יכולתי. זה היה קשה מדי.‬
‫אפילו אחרי שמריט נעלמה‬ ‫וידעת שאין לו אף אחד?‬
‫הוא היה כזה ילד טוב.‬
‫כל כך מתוק, כל כך חכם.‬
‫היה לו כל כך הרבה פוטנציאל.‬
‫לא יכולתי לראות אותו ככה.‬
‫אי פעם ניסית למצוא אותם?‬ ‫את מריט ואת ויליאם?‬
‫למה לטרוח? ברור שהיא לא רצתה שימצאו אותה.‬
‫לכן גם אתם לא תמצאו אותה.‬
‫אני טוב מאוד במציאת דברים‬ ‫שלא רוצים להימצא.‬
‫כן, חוץ משליטה עצמית.‬
‫תודה, מר לינגרד.‬
‫היא גנבה ממני.‬
‫מה בדיוק היא גנבה?‬
‫שרשרת. שהייתה שייכת ללילה, אימא שלה.‬
‫זה כל מה שנשאר לי ממנה.‬
‫השרשרת הייתה שלי,‬ ‫לא של מריט, אבל היא לקחה אותה.‬
‫היא ידעה כמה היא חשובה לי,‬ ‫אבל לקחה אותה בכל זאת.‬
‫רק כדי לפגוע בי.‬
‫והיא אכן פגעה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫החיים כבר מספיק כואבים‬ ‫בלי שהמשפחה שלך תחמיר את המצב.‬
‫זאת האמת.‬
‫אימא שלך למדה שאין דרך חזרה הביתה.‬
‫היא ניסתה פעמים רבות,‬ ‫אבל הם לא הסכימו לקבל אותה.‬
‫לא אחרי שאני…‬
‫איך הם אמרו את זה?‬
‫"הרסתי אותה."‬
‫הם ניתקו איתה קשר.‬
‫הם אמרו לה שאם היא תישאר איתי‬ ‫היא לא תקבל כלום.‬
‫אפילו אחרי שנולדת, ואז אחיך.‬
‫הם לא דיברו איתה.‬ ‫-היא אמרה שהם חושבים שאתה זקן מדי עבורה.‬
‫כן, נכון.‬
‫אבל יכולתי להיות צעיר ב-20 שנה‬ ‫והם היו חושבים אותו הדבר.‬
‫כי הייתי דייג.‬
‫לא רופא או עורך דין‬
‫או עדיף, בנקאי.‬
‫חשבתי שאני מציל אותה‬ ‫מהאנשים הסנובים האלה מאדינבורו.‬
‫אז זה שבר לי את הלב לשמוע שאני חונק אותה.‬
‫שהיא הייתה כל כך אומללה.‬
‫שהיא תעזוב את כולנו ותחזור אליהם.‬
‫היא ידעה שהם לא יעזרו לה‬ ‫כל עוד היא הייתה איתך.‬
‫כן, כל עוד היא הייתה איתי.‬ ‫אבל היא הייתה חוזרת הביתה.‬
‫היא לא התכוונה לחזור הביתה.‬
‫היא הייתה מסדרת את זה איתם וחוזרת.‬
‫לא.‬
‫אי אפשר היה לסדר את זה.‬
‫היא רצתה שישימו קצת כסף בצד‬ ‫בשבילי ובשביל ויליאם.‬
‫היא לא הייתה נוטשת את ילדיה.‬
‫זה באמת מה שאתה חושב?‬
‫כל מה שאני רוצה לומר לך זה…‬
‫עד כמה שאת כועסת עליי,‬
‫אני כועס על עצמי פי שניים.‬
‫ואולי אם תביני את זה,‬
‫זה יגרום לך להיות פחות נחושה‬
‫להכעיס אותי עוד יותר.‬
‫צדקת לגבי דבר אחד.‬
‫לא הצלת אותה.‬
‫היא מתה בניסיון להציל אותך.‬
‫מריט.‬
‫בבקשה, תפסיקי.‬
‫תלכו להזדיין!‬
‫לא משנה מה קרה על האי הזה,‬ ‫אנחנו לא נמצא את זה בשום תיק.‬
‫לא, לכן אני צריך שתמצא את ויליאם.‬
‫אתה רוצה שאני אמצא את ויליאם?‬ ‫-הרגע אמרתי את זה.‬
‫ואתה תרשה לי לעשות את זה? לחפש אותו בעצמי?‬
‫מי טוב יותר ממר "אני טוב‬ ‫במציאת דברים שלא רוצים להימצא"?‬
‫לא יהיה קשה למצוא את ויליאם.‬
‫תגיד לי משהו.‬
‫בבית, עבדת עבור הטובים או הרעים?‬
‫כשתדע איך להבדיל בין השניים,‬ ‫בבקשה, תגיד לי.‬
‫לילה טוב, ויליאם.‬
‫אתה יכול בבקשה להנמיך את הרעש המזוין?‬
‫תקשיב לזה.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫עור התוף שלי התפוצץ דרך העיניים שלי.‬
‫פשוט תקשיב לזה.‬
‫זה קשור אליך ואליי, בסדר?‬ ‫איך אתה גורם לי להרגיש.‬
‫"אני לא יכול לדבר איתך‬
‫"אני יכול לדבר עם כל אחד‬
‫"אני יכול לדבר עם…"‬
‫טוב, הבנתי.‬
‫הבהרת את הנקודה שלך.‬
‫תראה, אימא דפקה את שנינו.‬ ‫-אולי יש דרך אחרת לנסח את זה?‬
‫חשבתי שאני ואתה יכולים…‬
‫להגיע לשביתת נשק.‬ ‫-שביתת נשק, בסדר. איך זה נראה?‬
‫אתה לא מתערב בעניינים שלי,‬ ‫ואני לא מתערב בשלך.‬
‫זה נשמע נהדר, אבל אנחנו צריכים לחיות יחד.‬ ‫-עד מתי?‬
‫עד שתהיה מבוגר מספיק כדי לחיות לבד.‬
‫אני מספיק מבוגר עכשיו.‬ ‫-אני לא מסכים איתך.‬
‫אתה ממש גרוע בקטע של להיות אבא.‬
‫ואתה ממש מצטיין בקטע של להיות בן.‬
‫בן חורג.‬
‫ואני חושב שבהשוואה לאחרים במצב שלי,‬ ‫אני די טוב.‬
‫המטרה בחיים היא להעלות את הרף.‬
‫אולי נפסיק לנסות.‬
‫אולי נעמיד פנים שאנחנו בצבא.‬ ‫-בצבא?‬
‫כן, כאילו לך יש חובות ומטלות‬ ‫ולי יש את שלי.‬
‫זה רק עובד אם אתה באמת עושה את המטלות שלך.‬
‫טוב, אם אעשה אותן, תעזוב אותי בשקט?‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫כי אני המפקד שלך, לא אח שלך לנשק.‬
‫אסדר את המיטה, אנקה את השירותים.‬
‫תשתמש באוזניות להאזין למוזיקה האחרת שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי לא תבריז מבית הספר כל כך הרבה.‬
‫הוא כל כך משעמם.‬
‫טוב, תראה.‬
‫אני אעשה את כל זה,‬
‫ואתה תנסה לא להיות כזה מניאק.‬
‫אני יכול לנסות.‬
‫אף אחד לא רצה את המצב הזה. אני מבין.‬
‫בוא לא נעמיד פנים שזה יותר‬ ‫מאשר רק סידור זמני.‬
‫בסדר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ממתי את מעשנת?‬
‫מאז לפני כמה דקות.‬ ‫-אלוהים.‬
‫רק רציתי לבדוק מה נשמע,‬ ‫לראות מה שלומך, אחרי מה שהיה.‬
‫יש לי ניסיון עם בעיות נפשיות.‬
‫אתה אולי זוכר שהייתה לי‬ ‫התמוטטות קטנה לפני כמה שנים.‬
‫קטנה? את דיברת כאילו נכנס בך דיבוק.‬ ‫זה היה ממש דפוק.‬
‫לא נכון.‬ ‫-זה כן נכון.‬
‫זאת הייתה סתם בדיחה שהארדי סיפר.‬
‫לכולנו יש רגעים קשים.‬
‫למי לא היה התקף חרדה‬ ‫בעולם הנורא הזה שאנחנו חיים בו?‬
‫רוז, לכל הרוחות.‬
‫תפסיקי לשחק אותה נחמדה,‬ ‫ותגידי לי מה לעזאזל את רוצה.‬
‫אני פשוט…‬ ‫-מה? מה בדיוק?‬
‫תסכים לצרף אותי למחלקה החדשה שלך?‬
‫למה לעזאזל את רוצה את זה?‬
‫כי עברו שנתיים‬ ‫מאז שהייתי מעורבת בתיק אמיתי.‬
‫כי תקעו אותי עם עבודה משרדית‬ ‫שאף אחד אחר לא רוצה.‬
‫וכי זה יותר טוב מאשר לא לעשות כלום.‬
‫מה את חושבת שאני עושה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אבל אני יודעת שאכרם עוזר לך.‬ ‫הבוקר הוא ביקש ממני לארגן לו רכב שיתופי.‬
‫אז?‬
‫הוא אזרח, ואתה נותן לו לחקור.‬
‫הוא העוזר שלי. הוא עוזר לי בחקירה שלי.‬
‫כך אתה חושב שמוירה תראה את זה?‬
‫כן, יופי. תסחטי אותי.‬ ‫זה ישיג לך את מה שאת רוצה.‬
‫הדבר האחרון שאני צריך‬
‫זה מישהו נוסף שיעיק עליי.‬
‫אני יכולה לעבור על רמזים ישנים.‬ ‫לגבות עדויות. לכתוב…‬
‫אני עושה את כל זה.‬
‫אני יסודית מאוד.‬ ‫-מה?‬
‫מחקר יסודי. זה מה שאני יודעת לעשות.‬
‫והארדי ידע את זה.‬ ‫הוא היה היחיד שהבין אותי.‬
‫הוא לקח אותי תחת חסותו.‬ ‫-לקח אותך?‬
‫אל תגיד את זה ככה. האיש מאושפז בבית חולים.‬
‫אין הרבה גברים שמציעים עזרה ללא התחייבות.‬ ‫-תמיד יש התחייבות.‬
‫קארל, זה פשוט מגעיל. הוא…‬ ‫-הארדי הכיר את אבא שלך.‬
‫כן, הוא היה קצין ההדרכה שלו.‬
‫הארדי לא אמר כלום.‬ ‫-הוא לא יגיד.‬
‫אז הארדי בהחלט ירצה שתעסיק אותי, נכון?‬
‫ננסה את זה ליום אחד.‬
‫תודה, קארל. תודה. אני…‬
‫תשתקי. לא סיימתי.‬
‫אני אתן לך יום אחד,‬
‫ואם תצליחי לא לעצבן אותי‬ ‫עד סוף אותו יום, אז אולי…‬
‫אולי אשקול את זה.‬
‫איפה לשבת?‬
‫בינתיים, את יכולה לחלוק את השולחן עם אכרם.‬
‫תדבר עם מוירה? נהפוך את זה לרשמי?‬ ‫-בואי נראה איך זה הולך.‬
‫כן, בטח.‬
‫מי המניאק שישן במיטה שלי?‬
‫ומי המניאק שאכל את הדייסה שלי?‬
‫ומי המניאק שיעוף מפה‬
‫לפני שאנשוף ואנשוף ואשסף לו את הגרון?‬
‫קדימה.‬
‫מה שמך?‬
‫אני לא חושב שהכלב יכול לדבר.‬
‫קדימה, תברח, חתיכת שמוק מזדיין!‬
‫תתחפף, חתיכת אידיוט מזדיין!‬
‫אכפת לך?‬
‫הלעיסה שלך רועשת.‬
‫מיסופוניה.‬ ‫-מה?‬
‫לאבא שלי היה את זה.‬ ‫זה מצב שבו אדם רגיש מאוד לצלילים.‬
‫אני רק רגיש לצלילים מעצבנים, כמו לעיסה.‬
‫ולגימה.‬ ‫-סליחה.‬
‫או לקול שלך, בכנות.‬
‫היית קרובה לאבא שלך?‬
‫אתה רוצה לדבר על המשפחה שלי?‬
‫לא אכפת לי מהמשפחה שלך.‬ ‫אני שואל לגבי אבא שלך. הייתם קרובים?‬
‫הוא התגרש מאימא שלי כשהייתי בת חמש.‬ ‫התחתן מחדש עם שיננית.‬
‫למעשה, היא הייתה השיננית שלו.‬
‫את עדיין מדברת איתו?‬ ‫-מדי פעם.‬
‫ימי הולדת, חגים, דברים כאלה.‬ ‫אבל פחות ופחות.‬
‫יש לו ילדים אחרים עכשיו.‬ ‫אני מתארת לעצמי שבקרוב לא נדבר בכלל.‬
‫וזה יהיה בסדר?‬
‫לא שיש שם הרבה‬ ‫מעבר לזה שהוא יצר אותי עם אמא שלי.‬
‫נגיד שהוא לא דיבר איתך 12 שנה.‬
‫מה יגרום לך לרצות לראות אותו?‬
‫אם הוא היה חולה.‬ ‫אתה יודע? גוסס. להיפרד ממנו.‬
‫יש סיבה אחרת?‬
‫אתה רוצה לדעת למה מריט חזרה למור.‬
‫למה לא אמרת ישר?‬ ‫-אני מנסה להכיר אותך.‬
‫אל תזיין את המוח.‬ ‫לא, מריט זה עניין שונה לגמרי.‬
‫למה?‬
‫אבא שלה היה שיכור. חרא.‬
‫הוא טוען שלא היה לו מושג שהיא באה,‬ ‫שזה היה מעכשיו לעכשיו.‬
‫אז אולי באמת פשוט איימו עליה והיא ברחה.‬
‫זו האפשרות המובנת מאליה, בטח.‬ ‫-אז מה התאוריה שלך?‬
‫אתה שואל מה אני חושבת?‬
‫אין ספק שיש לך תובנה חכמה משלך‬ ‫שתסתור את התובנה המובנת מאליה שלי.‬
‫הייתה סיבה נוספת שמריט חזרה למור,‬
‫וזה לא היה קשור לאבא שלה.‬
‫אני חושבת שהיא חזרה לשם לראות מישהו אחר.‬
‫כבר ידעת את זה.‬
‫זה היה רגע של הוראה.‬
‫מה?‬
‫רצית ללמד אותי.‬ ‫-אני לא מלמד.‬
‫תראו אותך, ממש מנטור אמיתי וכל זה.‬
‫אני לא המנטור המזוין של אף אחד.‬ ‫-אני מתרגשת, קארל, באמת.‬
‫סיימת?‬
‫בסדר.‬
‫מאחר שאין לנו את הטלפון של מריט,‬ ‫תתחילי עם יומן העבודה שלה.‬
‫תחזרי שלושה חודשים מהיום שנעלמה.‬
‫תחפשי פגישות מוזרות, מפגשים לא מוסברים,‬ ‫הערות שהיא כתבה לעצמה.‬
‫בסדר. זה אומר שאני נשארת?‬
‫תעברי על תדפיסי הבנק שלה.‬ ‫כל דבר שבולט, לא משנה כמה קטן.‬
‫רכישות שביצעה.‬ ‫מקומות שבהם ביקרה שנראים לא הגיוניים.‬
‫מה עם האיומים שקיבלה במייל?‬
‫כולם נשלחו מבתי אינטרנט קפה‬ ‫ונעשו בהתחברות מרחוק.‬
‫כדאי לבדוק אם מישהו אסף‬ ‫מדיה דיגיטלית מהמקומות האלה.‬
‫כלומר, מישהו מכאן.‬
‫אני בספק, בהתחשב שהחקירה‬ ‫לא הייתה כל כך יסודית בזמנו.‬
‫מה שמביא אותי להסתכל על זה בדרך שונה.‬
‫האם החקירה חובלה בכוונה?‬
‫מה, ברצינות?‬
‫ראש צוות החקירה היה פרגוס דאנבר,‬ ‫שהתיק הגדול ביותר שלו לפני זה‬
‫היה שערוריית השוד והסחיטה‬ ‫של משק הבית במלון רויאל ויו.‬
‫אני לא מכירה את התיק הזה.‬
‫הבנתי.‬
‫איך דאנבר קיבל את התיק? מי קיבל את ההחלטה?‬
‫אתה רוצה שנחקור את עצמנו?‬
‫מעכשיו, כן. אנחנו בודקים את כולם.‬
‫פקד בילוש מורק. איך אתה מרגיש?‬
‫אני צריך רשימה של עמיתיה של מריט,‬ ‫אלה שהיא עבדה איתם הכי קרוב.‬
‫חשבתי שאולי חטפת התקף לב.‬
‫זה יכלול שופטים ועורכי דין,‬ ‫מן הסתם, מהצד השני.‬
‫בטח יש לך את ההצהרות שלהם מהפעם שעברה.‬
‫הפעם שעברה הייתה דפוקה.‬ ‫אני רוצה לשאול שאלות משלי הפעם.‬
‫בדרכך הזהירה, אני בטוח.‬
‫ידעת שמריט קיבלה איומים על חייה?‬
‫זה היה יוצא דופן אם היא לא הייתה מקבלת.‬
‫האיומים הספציפיים האלה‬ ‫לא קשורים לשום תיק מסוים.‬
‫סתם מישהו שרצה להרוג אותה.‬
‫בין היתר. אלוהים.‬
‫היא לא סיפרה לך?‬
‫לא, אבל היא גם לא הייתה מספרת.‬
‫זאת אומרת שהיא לא בטחה בך?‬ ‫-לא.‬
‫זאת אומרת שהיא מעולם לא הייתה אחת מאיתנו.‬
‫היא לבשה את הבגדים, היא דיברה את השפה,‬
‫אבל היא הייתה,‬ ‫כמו שאומרים, תמיד מחוץ למעגל.‬
‫בגלל מי שהיא הייתה‬ ‫או בגלל איך שהתייחסו אליה בעבודה?‬
‫לך תזדיין, קארל.‬
‫נתתי לה יותר הזדמנויות מלכל אחד אחר.‬ ‫נתתי לה את הכבוד שלי.‬
‫אבל מריט, היא תמיד רצתה יותר.‬
‫היא רצתה את התפקיד שלך?‬
‫היא מיהרה להתקדם, נגיד את זה כך.‬
‫ולפני ארבע שנים היא מתאבדת, ומה חשבת?‬
‫חשבתי שהיא לבסוף נכנעה לצד האפל שלה.‬
‫הצד האפל שלה?‬ ‫-למריט היו סודות.‬
‫התשובה לאיפה היא עכשיו,‬ ‫בין אם זה מעל או מתחת לאדמה,‬
‫כנראה טמונה באחד מהם.‬
‫זה כל מה שאתה נותן לי?‬ ‫שגם לה, כמו לכולם, היו סודות?‬
‫זה כל מה שיש לי.‬
‫ופקד בילוש מורק,‬
‫בעתיד, אני רוצה שתזכור שאני התובע הכללי,‬
‫ולא איזה פושע שאתה עושה לו אמבוש בחניון.‬
‫אם אתה רוצה לדבר איתי,‬ ‫קבע פגישה דרך המשרד שלי.‬
‫"אמבוש". אני אזכור את זה.‬
‫היי. תתעורר.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫מצאת את זה בקיר? פתחת את הקיר?‬
‫איזה קיר?‬
‫זה שלמעלה. זה שנקרע לרווחה.‬
‫אתה שוטר?‬ ‫-בבקשה, תענו על השאלה שלי.‬
‫הבחור האחר עשה את זה.‬ ‫-איזה בחור אחר?‬
‫אתה שוטר.‬ ‫-הבחור הזה?‬
‫כן, הוא. הפריק.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-אתה לא נושא אקדח, נכון?‬
‫זה אסור. אבא שלי היה שוטר.‬
‫בשביל מה אני צריך אקדח?‬
‫האיש שהיה כאן, שפתח את הקיר,‬ ‫איפה הוא עכשיו?‬
‫אני לא צריך לספר לך.‬
‫היכן הוא נמצא?‬
‫זה כואב, אני יודע.‬
‫זו נקודת לחץ.‬
‫בקרוב תרגיש את זה‬ ‫מאחורי העיניים שלך, ואז אתה תקיא.‬
‫הוא ברח. אנחנו לא יודעים לאן.‬ ‫הוא רץ במורד הכביש.‬
‫תודה רבה.‬
‫אחר צהריים טובים, גברת מארש.‬ ‫-אתם לא יכולים להניח לי?‬
‫ויליאם לינגרד לא נמצא כאן, נכון?‬
‫ברור שהוא לא כאן. הוא באגלי האוס.‬
‫כן, אבל הוא ברח לפני יומיים.‬
‫מה גורם לך לחשוב שהוא כאן?‬
‫זה ממצלמת אבטחה כקילומטר וחצי במעלה הדרך.‬
‫ויליאם.‬
‫הוא שהה כאן זמן קצר אחרי שמריט נעלמה.‬
‫הוא מכיר את הדרך.‬ ‫-הוא אולי מכיר את הדרך, אבל הוא לא כאן.‬
‫אז לא יפריע לך אם ניכנס ונבדוק?‬
‫יפריע לי מאוד שתיכנסו ותבדקו.‬
‫פרד היה אספן.‬ ‫-פרד?‬
‫בעלי לשעבר.‬
‫השארתי אותם תלויים כי הם מרגיעים.‬
‫אז את לא אדם מאמין?‬ ‫-כבר לא.‬
‫לא.‬
‫אחרי שאיבדנו את התינוק שלנו,‬ ‫האמונה שלי התפוגגה, יחד עם הנישואים שלי.‬
‫היה לי מזל שהשגתי את העבודה‬ ‫עם ויליאם באותו זמן. זה מילא חלל.‬
‫מריט תמיד אמרה לי שהייתי קרובה מדי.‬
‫אני מקווה שלא תמצא אותה לעולם.‬
‫סליחה?‬ ‫-קארל.‬
‫אני לא מתכוונת לזה בשום דרך אכזרית.‬ ‫-לא?‬
‫מריט הייתה האישה‬ ‫הכי מלאת חרטה שאי פעם פגשתי.‬
‫זו בטח הקלה בשבילה, היכן שהיא לא תהיה.‬
‫קארל.‬
‫ויליאם!‬
‫אני חייב לומר‬ ‫שאם הייתי רואה את עצמי בטלוויזיה,‬
‫גם אני הייתי קופץ מהחלון.‬
‫זה מהבית? מהקופסה שבקיר?‬
‫קורמורן?‬
‫או אולי ציפור בשם צוללן צפוני גדול.‬ ‫אבל בטח סוג של עוף חוף.‬
‫עוף חוף? ראית את הציפור הזאת על המים?‬
‫אולי במעבורת?‬
‫זה הכובע שחבשת במעבורת?‬
‫הוא יודע לכתוב?‬
‫הוא מצייר נפלא. אתה מצייר נפלא.‬
‫יש לו אפאזיה. הוא יכול לצייר,‬ ‫אבל הוא לא יכול לכתוב.‬
‫ראית מישהו עם הכובע הזה במעבורת?‬
‫לא במעבורת.‬
‫בבית.‬ ‫-ראית מישהו חובש את הכובע הזה בבית?‬
‫בבית ובמעבורת?‬
‫עם מריט?‬
‫תגרדי את זה!‬
‫תפסיק.‬
‫עוד סיבה לכך שאנשים שונאים אותך.‬ ‫חוש התזמון המופלא שלך.‬
‫הוא אנגלי.‬
‫אני כל כך מצטערת בשבילו. אשאיר אתכם לבד.‬ ‫-בבקשה אל תלכי בגללו.‬
‫עוד דקה, היא ואני היינו קובעים דייט.‬
‫מה שלום אשתך?‬
‫אז, ביקרתי במור אתמול.‬
‫דיברתי עם ג'יימי לינגרד, אבא של מריט.‬
‫באמת?‬
‫היית מחבב אותו.‬
‫אדם מקסים.‬
‫הוא אמר שכשהיא הייתה צעירה יותר,‬
‫היא בכלל לא הייתה‬ ‫האזרחית למופת שהפכה להיות.‬
‫לא היו לה שאיפות או מוטיבציה‬ ‫לעשות משהו אחר מלבד לחפש איך לבלות.‬
‫זה גורם לך לתהות מה קרה לבחורה כמוה.‬
‫קראת את התיק עליה?‬
‫לא. הייתי מאוד עסוק‬ ‫בלשחק סקווש ולצאת לקולנוע.‬
‫ו…?‬
‫מה שקרה במעבורת לא היה מתוכנן.‬ ‫זה היה פשע של הזדמנות.‬
‫שנינו מסכימים על זה.‬ ‫-נתקלה באדם הלא נכון.‬
‫זה כל מה שיש לך?‬ ‫-אני במיטה קורא תיק מזוין, למה אתה מצפה?‬
‫נהניתי ממסיבת העיתונאים שלך.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫לא. נראית כאילו אתה בשליטה.‬ ‫-עוד פעם, לך תזדיין.‬
‫מה קרה?‬
‫עשו לי מארב. לא הייתי מוכן.‬
‫באמת? כי זה נראה כאילו עשית במכנסיים.‬
‫בוא נראה איך תתמודד‬ ‫אם תצעד לחדר מלא בעיתונאים.‬
‫אני לא יכול לצעוד.‬
‫תוכל להביא לי מחשב?‬
‫תלוי. אתה תשלוף‬ ‫את קלף הנכה בכל פעם שנתווכח?‬
‫אולי.‬
‫אבל אם אני הולך לעזור לך, אני אצטרך מחשב.‬
‫אם אני לא יכול להיות בחוץ ולעבוד כרגיל,‬ ‫אצטרך לעשות את זה בדרך אחרת, נכון?‬
‫אשיג לך מחשב.‬
‫כן?‬
‫השמועה אומרת שהעוזר החדש שלך‬ ‫מתנהג כמו שוטר.‬
‫הוא שוטר. או היה שוטר בסוריה.‬
‫אלא שכפי שאתה ודאי יודע, פה לא סוריה.‬
‫לא. בסוריה יש שמש.‬ ‫-קארל.‬
‫נתתי לו משימה, זה הכול. אלוהים.‬
‫העבודה שלו היא למיין ולתייק.‬
‫טוב, זה בזבוז של היכולות שלו.‬ ‫הוא טוב. מעצבן, אבל טוב.‬
‫ואני גם אקח את רוז.‬ ‫מתברר שהיא לא טיפשה כפי שהיא נראית.‬
‫א', אתה לא יכול להגיד דברים כאלה יותר,‬ ‫וב', אתה לא לוקח אותה.‬
‫אנחנו ממש מתקרבים למריט לינגרד.‬
‫תספר לי.‬ ‫-עדיין לא.‬
‫נכון. אז אני יכולה רק להניח‬ ‫שאתה כרגיל מזיין את המוח.‬
‫תני לי את רוז ומחשב נייד.‬ ‫-כבר יש לך אחד.‬
‫לאכרם אין.‬ ‫-הוא לא צריך.‬
‫תודה, אימא. זה היה נהדר.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫למשרד שלי.‬ ‫-אני לא חושבת כך…‬
‫נראה שאתה שוכח להגיע לפגישות שלך.‬
‫אני לא שוכח.‬
‫אז נראה שאתה שוכח שהמפגשים האלה הם חובה‬
‫כששוטר היה מעורב בירי.‬
‫את רוצה שאפתור תיקים‬ ‫או שאשב ואתבכיין על הילדות האומללה שלי?‬
‫אני מצטמררת כשאני חושבת עליך כילד.‬
‫לך למפגשים או שאתן‬ ‫את המשימה שלך למישהו אחר.‬
‫אז הלשנת עליי, מה?‬
‫אני מודאגת לגביך.‬ ‫-זה בטח מעצבן אותך.‬
‫לא דאגתי קודם, אבל עכשיו כן,‬ ‫אחרי הקטע שהיה לך.‬
‫לא שתיתי מספיק, בסדר?‬
‫כמובן. היית צריך לשתות אחרי שהזעת כל כך.‬
‫אז צפית בזה?‬
‫כמה פעמים, עם ובלי קול.‬
‫היה לי פעם התקף חרדה.‬
‫זה לא היה התקף חרדה.‬ ‫-ביום החתונה שלי.‬
‫לפני או אחרי?‬ ‫-במהלך.‬
‫בקטע בו מדברים.‬ ‫-נחמד.‬
‫לא יכולתי לדבר, אז לא יכולתי להגיד "כן".‬
‫אם הייתי טיפוס מאמין,‬ ‫הייתי אומרת שאלוהים ניסה להציל אותי,‬
‫אבל כאשת מדע, רק אגיד שהייתי בת מזל.‬
‫בת מזל?‬
‫מתברר שכבר הייתה לו משפחה בלידס.‬
‫אישה וכו'.‬ ‫-אדיר.‬
‫כן. בן זונה חמדן.‬
‫לא בטוח שהייתי מצליח לעשות את זה.‬ ‫רק הלוגיסטיקה המזוינת, אלוהים.‬
‫אני בטוחה שזה לא היה קל. כל הכבוד לאלברט.‬
‫אלברט, כן?‬
‫חשבתי שתהיי עם טיפוס כמו ג'ייק או לוק.‬
‫בכל אופן,‬
‫למקרה שפספסת, נפתחתי בפניך עכשיו.‬
‫אני מראה לך איך עושים את זה.‬
‫תודה, כן. מאוד חינוכי.‬
‫על לא דבר.‬
‫הם היו כאן כשהגענו הבוקר.‬
‫כל תיק שמריט לינגרד עבדה עליו אי פעם.‬
‫טוב, תחזיקו אותם כשבוע בערך,‬
‫ואז תשלחו את כולם חוץ מחמשת‬ ‫התיקים האחרונים שהיא עבדה עליהם‬
‫בחזרה למשרד התובע.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-אתה רוצה לעבור עליהם?‬
‫לא כדאי?‬
‫רק מתוך ייאוש. את תיסעי מחר למור.‬
‫אתה ואכרם לא הייתם שם ממש עכשיו?‬ ‫-היינו…‬
‫וזה היה כל כך יפה,‬ ‫חשבנו שגם את צריכה לראות את המקום.‬
‫באמת?‬
‫נכון.‬
‫ויליאם לינגרד הוכה‬ ‫על ידי הארי ג'נינגס במהלך שוד, אז…‬
‫ג'נינגס מת בניסיון לברוח.‬
‫אני יודע.‬ ‫-אני רק מראה לך שקראתי את התיק.‬
‫מה דעתך להראות לי במקום זה‬
‫שאת יכולה לחכות עד שאסיים? מה דעתך?‬
‫אני רוצה שתיסעי לשם‬ ‫ותשוחחי עם השוטר המקומי.‬
‫שמוק בשם קנינגהם.‬
‫לשוחח איתו?‬ ‫-את יודעת, תדובבי אותו.‬
‫אתה מחפש משהו במיוחד?‬
‫תגרמי לו לדבר על המשפחה,‬ ‫על ג'נינגס. כל דבר…‬
‫שהוא לא סיפר לי, בגדול.‬
‫ולמה שהוא לא ירצה לספר לך?‬
‫קארל והשוטר לא התחילו ברגל ימין.‬
‫כמה מפתיע.‬ ‫-אני חייב לזוז.‬
‫רגע, זה אומר שאתה שולח אותי כי אני אישה‬ ‫ואתה חושב שאוכל להשתמש בזה כדי לרכך אותו?‬
‫או כי אני שוטרת טוב…‬ ‫-האפשרות הראשונה.‬
‫ג'ספר?‬
‫מרטין!‬
‫טוב, דבר איתי.‬
‫אימא שלו התקשרה אליו.‬
‫ואז הוא התחיל לקלל בלי סוף ולהרוס את הבית.‬
‫חשבתי שהמצב השתפר.‬ ‫-מסתבר שלא.‬
‫לאן הוא הלך?‬ ‫-אני לא יודע, אבל הייתה לו מזוודה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אם לא היה עימות… לא היה מאבק.‬
‫אם לא היה מאבק,‬
‫למה לא התקשרת‬ ‫לאמבולנס מוקדם יותר, מר פינץ'?‬
‫בוודאי היה ברור לך‬ ‫שהפציעות של אשתך היו חמורות.‬
‫…די ממוקד.‬ ‫-אתה מרוצה מהמרקם?‬
‫זה טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫רואה? הוא רוצה לעשות הכול מושלם.‬
‫עשיתי את כל זה בעצמי.‬
‫אני כל כך שמח.‬ ‫-אני כל כך גאה בך.‬
‫באמת שכן.‬
‫ידעתי שאנחנו הולכים לעבוד‬ ‫ביחד כדי ליצור אמנות.‬
‫- ל -‬
‫- ל - ה -‬
‫"ל. ה."‬
‫"למה את כאן?"‬
‫פאק.‬
‫היי, אימא.‬
‫אני בבית.‬
‫אני מתכוננת לדייט.‬
‫לא, לא פגשת אותו, אבל הוא נחמד מאוד.‬
‫מצליח מאוד.‬
‫מנהל… שירות רכב משלו.‬
‫לא, אימא, הוא לא נהג אובר. הוא הבעלים.‬
‫כן, זה… דניאל.‬
‫בוברי.‬
‫כן, אימא, זה השם שלו.‬ ‫תראי, אני צריכה ללכת.‬
‫בדיוק יצאתי מהאמבטיה,‬ ‫ועליי להתייבש. אוהבת אותך. ביי.‬
‫- שוד - בית מור -‬
‫- בוברי שתיים -‬
‫פאק.‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל ארכה‬