‫- תומפסון - אלימות במשפחה -‬ ‫- קירסטי אטקינס - אחזקה -‬
‫תודה.‬
‫- רוז דוסון - זיוף -‬
‫- קירסטי אטקינס,‬ ‫אחזקת סמים 2017 -‬
‫- מחלקה Q -‬
‫היו 18 מצלמות אבטחה‬ ‫כדי למנוע פריצה למכוניות.‬
‫הן מצלמות אותה בכל מקום,‬ ‫ואז כלום. היא פשוט נעלמה.‬
‫אולי היא לא רצתה שיצלמו אותה.‬
‫אבל סביר יותר שהיא נפלה מהסיפון.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫כי מי מתכנן רצח על מעבורת מזוינת?‬
‫ברגע שעשית את זה, אתה תקוע.‬
‫בסדר. בוא נגיד שזה לא היה מתוכנן.‬ ‫נגיד שזה היה ספונטני.‬
‫בוא נגיד שהיא עצבנה מישהו בתור לכוס בירה,‬
‫והוא זרק אותה מהסיפון. אז?‬
‫מישהו, כמובן, יראה את זה.‬ ‫-זה אפשרי.‬
‫ובכל זאת, מעבורת עמוסת נוסעים,‬ ‫ואף אחד לא ראה או שמע כלום.‬
‫אז חוץ מחטיפה בידי חייזרים,‬
‫התאוריה הסבירה ביותר היא שהיא ברחה מחייה,‬
‫או, פחות סבירה, שזאת הייתה תאונה.‬ ‫היא נפלה בלי שאף אחד ראה.‬
‫או שמישהו חטף אותה.‬
‫החוטף היה יכול להכניע אותה‬ ‫ולמנוע ממנה לצעוק.‬
‫אבל לחטיפה ממעבורת‬ ‫יש את אותה בעיה כמו רצח.‬
‫וגם נשאלת השאלה,‬ ‫למה לצאת לים כדי לחטוף אותה?‬
‫ולמה לחטוף אותה מבלי לדרוש כופר?‬
‫זה נכון. אין דרישה לכופר.‬
‫ואם רצו להרוג אותה,‬ ‫יש דרכים הרבה יותר קלות.‬
‫אבל מה אם החוטף עשה טעות‬ ‫והרג אותה בלי כוונה?‬
‫ארבע שנים מאז, ולא נמצאה גופה.‬ ‫זה מוזר מאוד, לא?‬
‫אני מקווה שאני לא מפריעה.‬
‫זה לא כל כך נורא, נכון?‬
‫נעים ושקט כאן. מרגיע.‬
‫כן, זה כמו ספא מחורבן.‬
‫אני שמחה לראות שהמחשב שלך עובד.‬
‫לא ענית לאף אחד מהמיילים שלי.‬ ‫-הם בטח נכנסו ישר לספאם.‬
‫למזלך, יש לך עוזר ממחלקת מחשוב.‬
‫אולי הוא יוכל לעזור לך.‬ ‫-כמובן, גברתי.‬
‫אני מחכה לדיווח על התיק הראשון.‬
‫אנחנו בודקים בערך 8,000 אפשרויות,‬ ‫אז אולי באביב?‬
‫אתה זוכר שהממשלה נתנה לנו‬ ‫הרבה כסף כדי להקים את המחלקה הזאת?‬
‫מתי נוכל לצפות שהסכום הזה יטפטף למטה?‬
‫הם רוצים להכריז על זה לתקשורת,‬ ‫אבל הם לא יכולים עד שתבחר תיק.‬
‫הם נואשים להיראות כאילו הם עושים משהו.‬ ‫-לפחות מישהו כן.‬
‫זה תהליך.‬ ‫-כן, תהליך.‬
‫זה כולל גנבת תיקים פתוחים‬ ‫והתחברות למערכת ללא אישור…‬
‫בחייך, מוירה, את לא שמה זין על תיקים קרים.‬
‫תבחר תיק או שתסתלק מכאן.‬
‫למעשה…‬
‫למען השם, קארל, אנחנו בני 12?‬ ‫כן? אנחנו בני 12.‬
‫הבלש מורק מצא מקרה מעניין מאוד היום.‬
‫אני מופתע שהוא לא הזכיר את זה,‬
‫כי הבלש מורק מצא הרבה דברים לא הגיוניים.‬
‫כן, כמו למה אתה פותח את הפה.‬
‫הוא חושב שהמקרה‬ ‫יכול להיות מכוון, לא התאבדות,‬
‫כי לא היו עדים והגופה מעולם לא נמצאה.‬
‫אני לא חושב שזה מה שאני חושב.‬
‫מריט לינגרד. היא הייתה טיפוס לא עדין.‬
‫קצת כמו הבלש מורק.‬ ‫-תודה.‬
‫כנראה היה תור ארוך מאוד‬ ‫של אנשים שרצו במותה.‬
‫תובעת שנעלמה בשיא הקריירה שלה.‬ ‫הם יאהבו את זה.‬
‫לפחות תקדישו לזה יום או יומיים.‬
‫לא ידעתי שיש לנו מקלחות.‬
‫תעוף מפה, בוגד.‬
‫אני אלך לנקות את השירותים.‬ ‫-אנחנו נמצאים בשירותים המזוינים.‬
‫נתמקד בעדה, קרוליין קר.‬ ‫אנחנו עוקבים אחריה?‬
‫לא ממש. היא לא יצאה הרבה.‬
‫אימא שלה עושה את הקניות.‬
‫קרוליין מוציאה את הילד שלה לטיול בוקר.‬
‫עדיין, אני לא בטוח שהייתי מטייל‬ ‫עם הבן שלי באזור שבו סומנתי כעדה לרצח.‬
‫אולי עם הילד שלך.‬
‫תודה על… כרגיל, התובנה החדה, קארל,‬
‫אבל עכשיו, אתה מוכן להניח לנו?‬
‫היא מכירה את כולם שם. אפילו את העבריינים.‬
‫אולי כמה עבריינים.‬ ‫-פקד בילוש מורק…‬
‫כנראה גם את הקורבן.‬ ‫בשכונות כאלה כולם מכירים את כולם.‬
‫איך אתה יודע זאת?‬
‫כי בניגוד אליך, גדלתי במקום כזה.‬
‫אנחנו עוקבים אחריה,‬ ‫היא לא נראתה עם אף אחד אחר.‬
‫הם יודעים שאתם עוקבים. כנראה שהם‬ ‫עוקבים אחריכם בזמן שאתם עוקבים אחריה.‬
‫היא תספק את הסחורה בסופו של דבר.‬ ‫ראיתי שהיא רוצה לעזור.‬
‫איך קוראים לילד שלה?‬
‫אתה מצפה שהיא תסכן את חייה כדי לעזור לך,‬
‫ואתה אפילו לא יודע את שם הילד שלה.‬
‫יש סיבה שאתה כאן או שאתה‬ ‫סתם משועמם למטה במרתף שלך?‬
‫כי אנו עסוקים.‬
‫פרגוס דאנבר.‬ ‫-מה איתו?‬
‫אני רוצה לדבר איתו.‬ ‫-בהצלחה עם זה.‬
‫הוא הועבר?‬ ‫-הוא בגמילה.‬
‫באמת? כל הכבוד לו.‬
‫איזו כנסייה מוזרה.‬ ‫-מתי זה קרה?‬
‫מאז שהוא איבד את הוויסקי ומצא את ישו.‬
‫אתה עדיין היית בבית, התאוששת.‬
‫איזו כנסייה מוזרה?‬
‫היי, פטריות.‬
‫מורק.‬
‫אל תדאג. רק קפצתי לשאול אותך‬ ‫כמה שאלות על מקרה ישן.‬
‫מריט לינגרד. תובעת.‬ ‫נעלמה ממעבורת לפני ארבע שנים.‬
‫כן, אני יודע מי היא.‬
‫אני תוהה למה אתה מדבר איתי עליה כעת.‬
‫כי אני חושב על פתיחת התיק מחדש.‬
‫חבר'ה, למה שלא נלך לאכול ארוחת צהריים?‬
‫הכנתי כריכי ביצים.‬
‫הם במקרר.‬
‫בעשר השניות האחרונות, למדתי עליך יותר‬
‫מאשר בשמונה השנים שהיית בתפקיד.‬
‫אולי לא הייתי השוטר הטוב ביותר.‬ ‫עשיתי טעויות.‬
‫אבל אם באת לכאן‬ ‫כדי להפיל עליי איזו פשלה, לך תזדיין.‬
‫זה לא מאוד נוצרי להשתמש במילים כאלה.‬
‫לקחתי אחריות על כל מה שעשיתי.‬
‫זה קשור למה שלא עשית.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי כדי למצוא אותה.‬ ‫היו לי צוללנים במים במשך שבועות.‬
‫היו לי שוטרים משמונה רשויות מקומיות,‬ ‫כולם סרקו את קו החוף בחיפושים אחריה.‬
‫אז היית שם מההתחלה?‬
‫ראיינתי את כל הנוסעים באותו יום.‬
‫לא רק במעבורת שלה.‬ ‫גם בסירה השנייה שהייתה במים באותו יום.‬
‫אבל אף אחד לא ראה כלום, נכון?‬
‫חוץ מהאח, אבל…‬ ‫טוב, זו סיטואציה מורכבת בפני עצמה.‬
‫האח. תזכיר לי?‬
‫קראת בכלל את התיק לפני שבאת?‬
‫קראתי את הקטע שבו עצרת אותו.‬
‫היו צילומים של שניהם רבים.‬
‫חשבנו שאולי הוא דחף אותה מהסיפון,‬ ‫אבל לא היה שום דבר שיתמוך בזה.‬
‫שלא לדבר על זה שהיו לו בעיות.‬
‫גם אם הוא היה דוחף אותה,‬ ‫הנפילה לא הייתה מספיקה כדי להרוג אותה.‬
‫היו חשודים נוספים?‬ ‫-בחייך. הרבה.‬
‫בתחום העבודה שלה,‬ ‫היו לה יותר אויבים מאשר לנו.‬
‫אבל שום דבר משמעותי.‬
‫תמיד חשבתי שהאח היה המפתח בכל זה.‬
‫הוא היה העד היחיד באותו יום.‬
‫אם מישהו יודע מה קרה לה, זה הוא.‬
‫האח במשפחת לינגרד, מה שמו?‬
‫אני מתפלל.‬ ‫-לא, אני רואה זאת.‬
‫אבל זו תחנת משטרה, לא מסגד. מה שמו?‬
‫ויליאם לינגרד.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא גר במוסד טיפולי.‬
‫איזה?‬
‫הוא נקרא… אגלי האוס.‬
‫תודה.‬ ‫-אולי כדאי שאלך איתך.‬
‫הבנות שלי תמיד שולחות לי‬ ‫סרטונים של חתולים.‬
‫אני לא יודע למה.‬
‫יש לי שתי ילדות, בנות 9 ו-11.‬
‫לפני זה, הייתי איתן בבית,‬ ‫אבל עכשיו הצעירה מתחילה ללמוד, אז…‬
‫יש להן מבטא סקוטי. זה חמוד מאוד.‬
‫כמה זמן אתה גר כאן?‬ ‫-כמעט שמונה שנים.‬
‫למה אדינבורו?‬ ‫-הם היו זקוקים לרופאים.‬
‫אשתי הייתה מנתחת בסוריה.‬
‫ואתה עבדת בשביל המשטרה?‬
‫כן.‬
‫זו היציאה הבאה.‬
‫אני לא חושב שאנחנו אמורים לחנות כאן.‬
‫- אגלי האוס -‬
‫יכולתי לחסוך לך את הנסיעה.‬
‫אנחנו לא מאפשרים למר לינגרד לראות מבקרים,‬
‫וגם אם כן, הוא לא יועיל לך.‬
‫אני מודע למצבו,‬ ‫ואני יכול להתמודד עם זה ברגישות.‬
‫אני בספק רב.‬
‫בפעם האחרונה שבה המשטרה ניסתה לחקור אותו,‬ ‫הם התעקשו לחקור אותו במשך שעות,‬
‫למרות שהיה ברור שאין לו מה לתת להם.‬
‫כמו בכל מקצוע,‬
‫לא כל העמיתים שלי שווים ביכולותיהם.‬
‫העמיתים שלך גרמו לו טראומה,‬ ‫הותירו אותו עוד יותר מרוחק.‬
‫ובשביל מה?‬
‫לא היה לו שום קשר‬ ‫להיעלמותה של אחותו, שום דבר.‬
‫אנחנו מסכימים,‬ ‫אבל הוא היה האחרון שראה אותה בחיים,‬
‫אז אני אשמח לשוחח איתו.‬
‫זו לא ממש תהיה שיחה.‬
‫ויליאם סובל מאפאזיה.‬ ‫-מה?‬
‫במונחים פשוטים, החלק של המוח‬ ‫האחראי לשפה, להבעה וליכולת ההבנה, נפגע.‬
‫הוא לא יכול לתקשר?‬
‫פעם הוא היה מסוגל לנהל אינטראקציה מסוימת,‬ ‫אם כי בעיקר לא-מילולית, כמובן.‬
‫אבל בשנים האחרונות הוא נסוג.‬ ‫הוא לא מתקשר עם אף אחד.‬
‫מה הוא עושה כל היום?‬ ‫-הוא מצייר.‬
‫מצייר?‬ ‫-ציורים.‬
‫של מה?‬ ‫-מה שהוא רוצה.‬
‫אין שום הגיון או סיבה לנושאי הציורים.‬
‫אפשר לראות אותם?‬ ‫-לא, אתה לא יכול.‬
‫כפי שאמרתי, אין דבר‬ ‫שוויליאם יכול לעזור לך איתו.‬
‫טוב, הוא אדם בוגר, כך שהוא יכול‬ ‫להחליט בעצמו אם הוא רוצה לראות אותי.‬
‫אולי הוא אדם בוגר, אבל ההחלטה אינה בידיו.‬
‫מדוע?‬
‫אחד מהתנאים הרבים‬ ‫לכך שהבאתי את ויליאם לכאן‬
‫היה שאהיה האפוטרופוס החוקי שלו.‬
‫למה עשית זאת?‬ ‫-זו הייתה החלטה של בית המשפט.‬
‫אני נחשבת לאדם שאפשר לסמוך עליו.‬
‫המוסד שלי משלם את כל ההוצאות‬ ‫של ויליאם, שהן משמעותיות.‬
‫יש נטייה אצל אלה שהם פחות דקדקנים ממני‬
‫לנטוש מטופלים כמו ויליאם‬ ‫כשהם נחשבים חסרי תקווה.‬
‫האם ויליאם חסר תקווה?‬
‫אני מעדיפה לחשוב שאף אחד‬ ‫אינו חסר תקווה, אבל הוא חסר אונים,‬
‫וככזה, לא מסוגל להגן על עצמו מחקירה שגויה‬ ‫שעלולה לעורר אצלו תגובה שלילית.‬
‫תצטרך לסמוך על כושר השיפוט שלי בקשר לזה.‬
‫הנה הנאום שלך, כרטיס החניה, וההזמנה.‬
‫וסדר הנואמים?‬
‫אליס היקרה שלי. אל תגידי לי ששכחת.‬
‫כמה פעמים ביקשתי ממך לבדוק?‬
‫כעת, תסלחו לי, אני צריכה להעניק פרס לעמית‬ ‫בארוחת הצהריים של האגודה הנירולוגית.‬
‫לא סיימתי.‬
‫אם תצטרך עוד משהו, אתה יכול לחזור‬
‫עם הצו המתאים.‬
‫אם תכריחי אותי לחזור עם צו,‬ ‫זה לא יהיה רק בשבילו.‬
‫זה יהיה גם לרשומות הפיננסיות שלך.‬
‫אולי נביא לכאן את מחלקת הבריאות להעיף מבט.‬
‫אני חושב שראיתי מכרסם על גרם המדרגות.‬
‫לא יודעת למה אתה רומז, אבל הטון שלך מביש.‬ ‫-מה שזה לא אומר.‬
‫זה אומר שאני לא מעריכה‬ ‫את השימוש הכושל שלך בכוח.‬
‫אני לא שם זין,‬
‫מה שאומר שאני לא שם זין.‬
‫איזה מזל יש לנו שיש לנו גברים כמוך‬ ‫בקרב לובשי המדים הכחולים,‬
‫שמסיירים ברחובות המסוכנים שלנו‬ ‫ושומרים עלינו שלא ניפגע.‬
‫לפעמים, הרחובות הם לא היכן‬ ‫שהסכנה האמיתית נמצאת.‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫תרגיש חופשי לערוך חיפוש‬ ‫במשרד שלי לנשק להשמדה המונית.‬
‫אני לומד ממך כל כך הרבה, אדוני.‬
‫פאק.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן, אני בטוחה מאוד.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫קארל!‬
‫מסתבר שיש מישהו שעדיין מבקר את ויליאם.‬
‫וולאס אמרה שלא מבקרים אותו.‬
‫היא שיקרה.‬
‫אני בהלם.‬
‫אלה לא בדיוק ביקורים.‬
‫מגי, פקידת הקבלה…‬ ‫-מגי?‬
‫מגי אמרה לי שיש אישה שמגיעה פעם בשבוע‬
‫ומביאה לוויליאם מאפים או סווטשירט וכדומה.‬
‫אישה?‬ ‫-גברת קלייר מארש.‬
‫היא הייתה סוכנת הבית‬
‫והמטפלת של ויליאם לפני שמריט נעלמה.‬
‫פעם בשבוע?‬ ‫-נכון.‬
‫אז היא אולי לא רחוקה?‬
‫היא לא.‬
‫רק אחד מכם כאן יהיה השורד היחיד.‬
‫איך זה שונה עכשיו כשכולכם שבט אחד? לי.‬
‫אנשים שהם חברים שלך‬
‫והסתכלו לך בעיניים‬ ‫ואמרו שהם לעולם לא יצביעו להדיח אותך…‬
‫נראה שאין אף אחד בבית.‬ ‫-המכונית שלה כאן.‬
‫אני שומע משהו.‬
‫אכרם.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אידיוט.‬
‫אני בסדר. לך תזדיין.‬
‫קלייר מארש?‬ ‫-מי אתם?‬
‫פקד בילוש מורק, וזה…‬ ‫-אכרם.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫רציתי לשאול כמה שאלות על מריט לינגרד.‬
‫מצאתם אותה?‬
‫לא, אבל יש לי כמה שאלות בנוגע להיעלמותה.‬
‫קצת באיחור, לא?‬
‫את טיפלת באח?‬
‫כן, אבל…‬
‫לא חשבתי על אף אחד מהם כבר שנים.‬
‫חוץ מהפעם בשבוע‬ ‫שאת מבקרת את ויליאם באגלי האוס?‬
‫עכשיו זה הזמן שאת מזמינה אותנו לתה.‬
‫אני מגוננת מאוד על ויליאם.‬ ‫אני לא סומכת על אף אחד כשמדובר בו.‬
‫ראיתם כמה אומלל המקום הזה.‬ ‫והאישה הזאת מחרידה.‬
‫היא כותבת עליו איזה ספר מהודר.‬
‫היו עוד בני משפחה שיכלו לדאוג לו?‬ ‫-אלה היו רק שניהם.‬
‫הוא היה במוסד טיפולי בפיקוח המועצה‬ ‫כשד"ר וולאס מצאה אותו.‬
‫לא שם. כאן.‬
‫מצאה אותו?‬
‫היא שמעה עליו ורצתה לחקור‬ ‫את מצבו במרפאה הפרטית שלה.‬
‫מצטער.‬
‫"לחקור את מצבו"? זו נכות די נפוצה, לא?‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-יודע מה?‬
‫ויליאם לא נכה.‬
‫טוב, אני מניחה שהוא עכשיו,‬ ‫אבל הוא לא נולד כזה.‬
‫הייתה לו תאונה כשהיה בן 16.‬ ‫סבל מפגיעת ראש רצינית.‬
‫חלב?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫איזו תאונה?‬ ‫-מריט לא דיברה על זה.‬
‫זה היה רק אחד מאותם דברים‬ ‫שלא נהגו לשאול אותה עליהם.‬
‫אבל זה גרם לבעיות שלו‬ ‫עם נסיגה בדיבור וכן הלאה.‬
‫הוא היה תוקפני כלפי מריט?‬
‫אל תתחיל עם השטויות האלה‬ ‫על כך שהוא דחף אותה מהסיפון.‬
‫הם רבו על המעבורת.‬
‫הם לא רבו.‬ ‫-הוא דחף אותה.‬
‫תתכבדו.‬
‫ויליאם עלול להיות מתוסכל לפעמים.‬
‫תארו לעצמכם שאתם כלואים בתוך הראש שלכם‬ ‫ואתם חושבים שאתם מתקשרים,‬
‫אבל איש לא מבין אתכם.‬
‫לפעמים הוא התבלבל, איבד את העשתונות.‬ ‫הוא מעולם לא התכוון לפגוע.‬
‫האם הוא אי פעם היה ככה איתך?‬ ‫-"ככה"?‬
‫אלים.‬
‫לא. אף פעם.‬
‫את זוכרת את השבועות לפני שמריט נעלמה?‬
‫היה משהו מוזר בהתנהגות שלה?‬
‫זה היה לפני הרבה זמן.‬ ‫-לא כל כך הרבה זמן.‬
‫זה היה שבוע רגיל עבורי.‬
‫מריט היה קצת לחוצה בגלל תיק,‬ ‫אבל כל תיק הלחיץ אותה.‬
‫היא הייתה שאפתנית מאוד.‬
‫התיק של גרהם פינץ'. זה שבו היא הפסידה.‬
‫כן, תודה, אכרם.‬
‫אני לא יכולה לומר בוודאות,‬ ‫רק שהיא תמיד הייתה מותשת,‬
‫עבדה כל הזמן וחזרה הביתה מאוחר.‬
‫האם אי פעם היא אמרה שהיא קיבלה איומים?‬
‫לא. לא שהיא הייתה מספרת לי משהו כזה.‬
‫מריט הייתה אדם פרטי מאוד.‬
‫רוב האנשים לא ידעו‬ ‫שוויליאם קיים עד שהיא נעלמה.‬
‫למה לשמור אותו בסוד?‬
‫לא סוד כשלעצמו,‬
‫אלא יותר בנפרד.‬
‫היה גבול בין העבודה לחייה הפרטיים.‬
‫מישהו אי פעם הגיע לבית? חברים? חבר? חברה?‬
‫להגיע למקום הזה?‬
‫זה היה באמצע שום מקום.‬ ‫נסיעה לכל כיוון לקחה לי שעה.‬
‫האדם היחיד שהיה לה זאת אני.‬
‫למרות זאת, היא לא טרחה‬ ‫לספר לי שהם יוצאים לטיול באותו יום.‬
‫באתי לעבודה והם פשוט לא היו.‬
‫את השאר ראיתי בחדשות, כמו כולם.‬
‫לא חיבבת אותה במיוחד, נכון?‬
‫אני חייב לומר, היא לא נשמעת חביבה.‬
‫תמיד מתוחה, שומרת סודות,‬ ‫גסת רוח, בלי חברים.‬
‫ועדיין, כמה זמן היית עם המשפחה?‬
‫שתים עשרה שנים. בשביל ויליאם.‬
‫לא בשבילה. הוא היה זקוק לי.‬
‫אמרת בהצהרה שלך‬ ‫שלא יכול להיות שהיא קפצה מהסירה.‬
‫התכוונתי שאם היא הייתה קופצת מהסירה,‬ ‫ויליאם היה קופץ ישר אחריה.‬
‫הוא היה עושה הכול למענה. הכול.‬
‫קרה ככל שהיא הייתה,‬
‫אני לא יכולה לקבל את זה‬ ‫שהיא תעזוב אותו לבדו ככה.‬
‫היא לא הייתה עושה לו את זה.‬
‫היא אהבה אותו.‬
‫למיטב ידיעתי,‬ ‫הוא היה האדם היחיד שהיא אהבה.‬
‫ראיתי יותר מדי תיקים כאלה.‬
‫אנשים שנעלמו בן לילה.‬
‫כמה מהם מצאת?‬
‫לא מספיק.‬
‫מה?‬ ‫-מר מורק, אני מצטערת מאוד להפריע לך.‬
‫זו לואיז. לואיז אלדרידג'.‬
‫מי?‬ ‫-מנהלת בית הספר של ג'ספר.‬
‫כן, לואיז. סליחה, מה הבעיה?‬
‫לא ראינו את ג'ספר היום בבית הספר,‬
‫ואנחנו תוהים אם אתה יודע איפה הוא?‬
‫כן, הוא בבית הספר.‬
‫ג'ספר!‬
‫הפסקת חשמל.‬
‫כמה זמן זה נמשך?‬
‫זו הפעם השלישית ב-20 דקות.‬ ‫הסיבולת של הילדים היא…‬
‫התכוונתי כמה זמן הוא מבריז מבית הספר?‬
‫אני לא בדיוק עוקב אחריו.‬
‫אני צריך להיכנס לשם.‬ ‫-זה לא נשמע כמו הזמן המתאים.‬
‫פאק.‬
‫הם לא רוצים לדבר איתך. בני נוער.‬
‫באמת, מרטין? ואתה יודע את זה‬ ‫בזכות הניסיון שלך בהורות?‬
‫אתה כנראה לא יודע‬ ‫שהאונה הקדמית של נער מתבגר‬
‫אינה מפותחת במלואה עד שהוא בן 23,‬
‫מה שאומר שיכולות קבלת ההחלטות‬ ‫והשליטה בדחפים שלו טרם הבשילו.‬
‫יש לי דחף די חזק עכשיו.‬
‫טוב, ניסיתי.‬
‫היי.‬
‫אני רק אביא את התיק שלי.‬
‫אתה מתכוון להכיר בינינו?‬
‫לא.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב, נתראה שם!‬
‫חתיכת חרא.‬
‫פאק.‬
‫מה עם החשמל?‬
‫היי.‬
‫איך אני יכול להשיג את הרישומים‬ ‫מכל התיקים של מריט לינגרד?‬
‫קארל אמר לשאול אותך.‬
‫אותי?‬ ‫-כן, אנחנו צריכים אותם.‬
‫אנחנו?‬
‫אנו חוקרים את היעלמותה המסתורית‬ ‫לפני ארבע שנים.‬
‫כן, אני מכירה את התיק.‬ ‫אתה עובד על זה איתו?‬
‫אני עוזר לו, כן.‬
‫הוא זומם משהו.‬ ‫-סליחה?‬
‫תיזהר.‬ ‫-אני לא…‬
‫קארל לא נותן למישהו כמוך לעזור לו.‬
‫מישהו כמוני? מה זאת אומרת?‬
‫כלומר מישהו שהוא לא הוא.‬
‫כן. הוא זאב בודד, כמו שאומרים.‬
‫הוא השטן המזוין.‬
‫אם הוא נחמד אלייך, זה כי הוא מנצל אותך.‬
‫איך את יודעת את זה?‬ ‫-הייתי שוטרת זוטרה בצוות הקודם שלו.‬
‫לפני שהוא, אתה יודע, נורה.‬
‫אז מה את עושה כאן?‬
‫זה באמת לא היה סיפור גדול.‬
‫מה לא היה "באמת סיפור גדול"?‬
‫הייתה לי… בעיה קטנה.‬
‫אבל אני בסדר עכשיו, אז…‬
‫אז הרישומים שאני מבקש.‬
‫אני אביא אותם.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫יותר מדי?‬
‫לא. זה נראה טוב.‬
‫תהיתי אם אני יכולה לדבר איתך.‬
‫זה בקשר לעומס התיקים שיש לי.‬
‫אני עובדת במשרד כבר זמן מה.‬ ‫אני חושבת שהגיע הזמן שאחזור לשטח.‬
‫עכשיו, אני יודעת מה תגידי,‬ ‫אבל לא היה לי התקף כבר חודשים.‬
‫אני לוקחת את התרופות שלי,‬ ‫שומרת על פרופיל נמוך כפי שביקשת.‬
‫זה פשוט לא הזמן הנכון.‬
‫אני שומעת את השיחות שלך.‬ ‫אני יודעת שאת זקוקה לאנשים.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-זה בגלל שאני אישה?‬
‫ברצינות?‬
‫קארל, שהוא מחורפן לגמרי,‬ ‫מקבל מחלקה שלמה, שאפילו לא אכפת לו ממנה.‬
‫זה שונה.‬ ‫-אני רק מבקשת הזדמנות.‬
‫נוכל לדבר על זה כשהעניינים יירגעו.‬ ‫-מתי אי פעם העניינים נרגעים?‬
‫כן, בסדר.‬
‫"מתי אי פעם העניינים נרגעים?"‬ ‫חתיכת מטומטמת.‬
‫- לבעלי אישור חנייה בלבד -‬
‫אז… על מה נדבר?‬
‫אולי על כך שהחבר הכי טוב שלך נורה מולך‬ ‫ואתה חושב שזו אשמתך?‬
‫מזעזע.‬
‫את נשמעת הרבה פחות משועממת‬ ‫מהפעם שעברה. זה סוג של טיפול חדש?‬
‫אתה לקחת את הארדי לשם.‬ ‫זאת לא הייתה הקריאה שלכם.‬
‫ואז נכנסת בלי גיבוי.‬ ‫-הארדי נכנס איתי.‬
‫אתה היית השוטר הבכיר.‬ ‫-היינו שותפים.‬
‫ראיתי את צילומי מצלמת הגוף.‬
‫אתה פטפטת בלי הפסקה, סיפרת בדיחות.‬
‫בשבילך זו "פטפטת", לנו זו "התמודדות".‬
‫לא משנה מה זה, פספסת את הבחור במטבח.‬ ‫-השוטר הראשון בזירה אמור…‬
‫הוא מת ולא יכול לומר מה הוא עשה או לא עשה.‬
‫וזו לא הייתה זירת הפשע הראשונה שלך.‬
‫אז בוא נדבר בכנות,‬ ‫כי נראה שזה מה שאתה מעדיף,‬
‫ונקרא לילד בשמו.‬
‫פשלה ענקית.‬
‫כזאת שהשאירה את החבר הכי טוב שלך‬ ‫שהוא גם שותפך משותק חלקית, ואותך… מה?‬
‫כועס?‬
‫רותח מכעס.‬
‫אתה לא תמיד כועס על כולם?‬
‫כי אתה הרבה יותר חכם.‬
‫אם את אומרת כך.‬ ‫-אתה אומר כך.‬
‫ואתה אומר את זה הרבה, לפי התיק שלך,‬ ‫שקראתי אותו בעיון רב יותר.‬
‫אני פשוט לא חושב שזה עוזר, אם נהיה כנים.‬
‫אז למה חזרת?‬ ‫-פקדו עליי לחזור.‬
‫אתה לא נראה לי כמישהו שמייחס‬ ‫חשיבות רבה לפרטים שוליים כמו פקודות.‬
‫אולי אני חושב שאת יפה‬ ‫ורציתי לראות אותך. מה דעתך על זה?‬
‫ואו.‬
‫בסדר.‬
‫לא ענדת את זה בפעם הקודמת.‬
‫זו הטעות שאתה חושב שעשית?‬
‫בלי קשר למצב המשפחתי שלי,‬ ‫אתה לא יכול להגיד יותר את מה שאמרת עכשיו.‬
‫אני בטוח שיש קו חם שתוכלי להתקשר אליו.‬
‫פאק. סליחה.‬
‫באמת.‬
‫אני מקווה שאת מאושרת.‬
‫נראה לי שקצת יצאנו מהמסלול.‬
‫האם אי פעם היינו במסלול?‬ ‫-לא יודעת. אולי.‬
‫שנתחיל שוב?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אני…‬
‫אני אצא ואיכנס שוב.‬ ‫-אלוהים. תראה…‬
‫באמת שאין צורך.‬ ‫-זה יטהר את האווירה.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה, איפה הבחור שהיה במיטה הזאת?‬
‫תצטרך לדבר עם האחות האחראית.‬ ‫אני רק עכשיו התחלתי משמרת.‬
‫קדימה. זוז מהדרך.‬ ‫-לעזאזל. כן. סליחה.‬
‫בשלוש. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫נשאיר אותך עם החבר שלך.‬
‫מה שיש לך שם, אסור לך לחלוק את זה איתו.‬
‫כן, ברור.‬
‫קצת מוקדם, לא?‬
‫יותר נכון לומר, בדיוק בזמן.‬
‫אתה נראה כמו חרא.‬
‫טוב, זה היה חתיכת יום.‬ ‫-אני כל כך מצטער לשמוע זאת.‬
‫חזרתי הביתה ומצאתי‬ ‫את ג'ספר מזיין איזו בחורה.‬
‫כל הכבוד לו.‬
‫אתה רוצה שאלך?‬ ‫-זה תלוי בך, חבר.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫- גרגורי תומפסון, הצתה 2015 -‬
‫בוקר טוב, מריט.‬
‫אני מקווה שלא חשבת ששכחנו אותך.‬
‫לא הייתם? לא שמתי לב.‬
‫חזרנו מהחופשה שלנו.‬
‫כמה נפלא.‬
‫האם צל מספר שתיים הלך איתך?‬
‫כן, היינו בחוף הים.‬
‫הייתה שמש לשם שינוי.‬ ‫היה חם מספיק כדי לשחות.‬
‫וכמובן, לגלידה.‬
‫כמה חבל שאף אחד מכם לא טבע.‬
‫אני בטוחה שאת לא מתכוונת לזה.‬
‫או שיכולתם פשוט להישאר איפה שהייתם, לתמיד.‬
‫מה, ולהחמיץ את היום?‬
‫מה יש היום?‬
‫זה יום ההולדת שלך או משהו?‬
‫אפילו טוב יותר.‬
‫זה סוף החודש.‬
‫ואת יודעת מה זה אומר.‬
‫אני מקבלת עוגה?‬
‫זה כבר יותר טוב.‬
‫כשתהיי מוכנה, מריט.‬
‫למה את כאן?‬
‫קירסטי אטקינס.‬
‫מה עשית לקירסטי?‬
‫הכנסתי אותה לכלא.‬
‫כמובן.‬
‫שבע שיחות בשלושה ימים.‬
‫מישהי מסתדרת טוב עם הסוהרים.‬
‫אמרת שאם אהיה מוכנה להעיד,‬
‫תעשי מה שאת יכולה כדי לעזור לי.‬
‫כן, אמרתי את זה לפני שבזבזת‬ ‫את זמני בבית המשפט.‬
‫אבל הנה אנחנו.‬ ‫-כן, הנה אנחנו.‬
‫והנה הוא, מסתובב בחוץ ומפטפט כרגיל.‬
‫על מי אנחנו מדברים?‬ ‫-גרהם פינץ'.‬
‫ומה לגביו?‬
‫ראיתי אותך מדברת עליו בטלוויזיה.‬
‫וזה הזכיר לי כמה דברים.‬
‫כמו למשל?‬ ‫-אני אצטרך כמה הבטחות.‬
‫באמת?‬
‫אני מבקשת שחרור על תנאי.‬ ‫-קירסטי, בלי לזלזל, אבל תפקחי את העיניים.‬
‫את יושבת בבית הסוהר בפיג'מת הכלא שלך.‬
‫את באמת חושבת שיש לך איזשהו קלף מיקוח?‬ ‫-הכרתי את אשתו.‬
‫בסדר.‬ ‫-בואי נתחיל בזה.‬
‫ברגע שתגידי לי שאני יוצאת מכאן,‬
‫אני אספר לך על איך פגשתי אותה‬ ‫במקלט סיוע לנשים לפני שנתיים.‬
‫אני לא עושה את זה שוב.‬
‫אם יש לך משהו לומר לי,‬ ‫תגידי אותו כדי שאוכל לחזור לאוויר הצח,‬
‫ואת תוכלי לחזור‬ ‫לקחת הרואין ולהזדיין עם הסוהרים?‬
‫אני נקייה כבר שמונה חודשים.‬ ‫-רוצה חיבוק?‬
‫אני רק אומרת, כלבה.‬
‫הייתי מסוממת כל הזמן כשעצרו אותי.‬
‫אם היית שואלת אותי אז איך קוראים לי‬ ‫הייתי אומרת, הנסיכה מרגרט.‬
‫אבל עכשיו, כשאני נקייה מסמים,‬
‫אני לא מזהה את האדם הזה יותר.‬
‫אני רק רוצה להתחיל מחדש.‬
‫לפתוח דף חדש.‬
‫תצטרכי להעיד בבית המשפט.‬ ‫-כל מה שאצטרך לעשות.‬
‫אחרי שתוציאי אותי מכאן.‬
‫לא אוכל לעשות זאת עד שתעידי.‬
‫בינתיים, אולי אוכל להכניס אותך למעצר מגן.‬
‫מעצר מגן? זה בעצם בידוד. למה שאסכים לזה?‬
‫אני לא יודעת, קירסטי. אולי המצפון שלך?‬ ‫-חתיכת זונה!‬
‫צאי, עכשיו!‬
‫חתיכת מניאקית!‬
‫חתיכת זונה!‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫ולא עזרת לה, נכון, מריט?‬
‫לא.‬
‫למה לא עזרת לקירסטי המסכנה?‬
‫חשבתי שהיא משקרת.‬
‫מריט.‬
‫היא סיפרה לי שהיא בצרות רציניות, ו…‬
‫פשוט השארתי אותה שם.‬
‫יכולתי לעזור לה.‬
‫כן, יכולת.‬
‫אבל זה מרגיש טוב, לא?‬
‫להוציא הכול. להבין כמה מרושעת היית.‬
‫ושעכשיו את זאת שצריכה לשלם.‬
‫זה באמת מרגיש טוב.‬
‫זה מרגיש טוב מאוד.‬
‫בחורה טובה, מריט.‬
‫כן, אז זהו זה?‬
‫היא מתה?‬
‫מה זאת אומרת, "זהו זה?"‬
‫כל זה היה קשור לקירסטי אטקינס?‬
‫את אחותה או משהו?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫את צוחקת, מריט?‬
‫בראבו, מריט.‬
‫זו הייתה הופעה יפה.‬
‫במיוחד הדמעות. תוספת נחמדה.‬
‫לך תזדיין.‬ ‫-כל כך אמיתי.‬
‫מה עם ג'ורג' אובנדן?‬
‫פין מקביין? קונור קמפבל?‬
‫בחייך. ניחשת אותו לפני שנתיים.‬
‫אז דונלד דאק. אני לא יודעת.‬ ‫אולי פשוט תהרגו אותי ותגמרו עם זה?‬
‫אני מעדיפה למות מאשר להמשיך לשחק‬ ‫את המשחקים המזוינים האלה.‬
‫וכך אמרת. הרבה פעמים.‬
‫אבל את לא באמת מתכוונת לזה.‬
‫אני הכי מתכוונת לזה.‬
‫אם באמת רצית למות,‬ ‫היית מפסיקה לאכול כבר לפני הרבה זמן.‬
‫היית מוצאת דרך להתאבד.‬
‫הייתי ממש נהנה לצפות בזה.‬
‫לא תוכלו לכלוא אותי כאן לעד.‬
‫היי, הגעתם לוויקטוריה. השאירו הודעה בבקשה.‬
‫היי, אני לא יודע למה אני מתקשר.‬
‫רק שאולי את זוכרת‬ ‫שירו לי בראש לפני כמה חודשים.‬
‫אני בסדר, כמובן. לא עניין גדול.‬
‫לא שהתקשרת.‬
‫ג'ספר.‬
‫לעזאזל.‬
‫ג'ספר הוא אותו ג'ספר.‬ ‫הוא שונא אותי עד עמקי נשמתו.‬
‫אני חושב שהוא שונא את כולם עד עמקי נשמתו.‬
‫חוץ מהבחורה שהוא מזיין. כן, זה קורה.‬
‫הוא לא היה בבית הספר כבר יותר משבוע.‬
‫אני יודע שחשבנו שיהיה לו יותר טוב איתי,‬
‫אבל אני חושב שעדיף לי להיות לבד.‬
‫אכרם?‬
‫אני לא בטוח שאני במקום הנכון.‬
‫אני מנחש שכנראה לא.‬
‫פקד בילוש מורק?‬
‫כן?‬
‫סטיבן ברנס.‬
‫הייתי הבוס של מריט לינגרד.‬
‫בזמנו.‬
‫איך אני יכול לעזור?‬
‫אני מבין שאתה פותח מחדש את התיק,‬ ‫ורציתי להציג את עצמי.‬
‫מאוד נחמד לפגוש אותך.‬
‫אני מתאר לעצמי שבשלב מסוים יהיו לך שאלות.‬
‫האמת שיש לי כמה עכשיו.‬
‫אני יכול לשאול אותך משהו?‬ ‫-כן.‬
‫למה בחרת במריט בתור המקרה הראשון שלך?‬
‫הוא פשוט קפץ לי לעין.‬
‫אחד התיקים האלה‬ ‫שאתה מסתכל עליו ואומר, "אה".‬
‫זה ברור כשמש שמשהו כאן לא בסדר.‬ ‫-באמת?‬
‫אני מבין.‬
‫לא הייתם בעיצומו של משפט לפני שהיא נעלמה?‬
‫כן, גרהם פינץ'.‬
‫כן, בחור שזרק את אשתו מהחלון.‬
‫במורד המדרגות.‬
‫הם היו שיכורים,‬ ‫והיא בדיוק סיפרה לו שהיא עוזבת אותו.‬
‫היא בטח רצתה להרשיע אותו, לא?‬
‫בהחלט.‬
‫טוב, כולנו רצינו.‬
‫כן, אבל הפסדתם במשפט.‬ ‫-טוב, המושבעים פסקו נגדנו.‬
‫זה קורה.‬ ‫-לא אצלה.‬
‫ראיתי את התיקים שלה. היא לא נהגה להפסיד.‬
‫לא, היא רצתה לתבוע אותו מחדש מיד.‬
‫באשמת הריגה.‬
‫היית אומר שזה פגע בקריירה שלה?‬
‫להפך.‬
‫בטח כבר הייתה מקבלת את התפקיד שלי.‬
‫אתה עושה מה שעורך דין טוב עושה.‬
‫מה זה?‬
‫שואל שאלות שאתה כבר יודע את התשובות עליהן.‬
‫כן, אבל אתה לא במשפט.‬
‫בכל זאת, אני מרגיש שאני צריך עורך דין.‬
‫טוב, יש לי אישיות כזאת‬ ‫שגורמת לכולם להרגיש ככה.‬
‫תגיד לי, למה סיפרת למשטרה‬
‫שחשבת שמריט התאבדה?‬
‫הנה שאלה שאין לי תשובה עליה.‬
‫הוא התחמק מעונש.‬
‫היא לא יכלה להניח לזה.‬
‫אני פשוט לא חושב שזה היה באופי שלה.‬
‫היה לה צד אפל, אתה יודע?‬
‫האם אתה חושב שיש סיכוי שהיא בחיים?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אבל הכול אפשרי.‬
‫אדוני, הם רוצים אותך למעלה.‬
‫לשם מה?‬
‫סליחה. לא התכוונתי לעכב אותך.‬
‫גם אני צריך להיות שם. אם אתה צריך אותי,‬ ‫אתה יודע איפה למצוא אותי.‬
‫כן. כן, בהחלט. תודה.‬
‫למה אתה מפריע? ועל מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫יש מסיבת עיתונאים.‬
‫יש מה?‬
‫איחרת. יכולת להתגלח.‬
‫איפה העניבה שלך?‬ ‫אפשר להשיג לו עניבה וג'קט?‬
‫אתה לא יכול לצאת ככה.‬
‫לידיה בראון, דוברת המשטרה.‬ ‫הנה ההצהרה שלך. אתה תדבר אחרי הסגן ניצב.‬
‫רגע.‬
‫פשוט תקרא אותה. אתה תהיה בסדר.‬
‫מוירה.‬
‫שלום לכולם. תודה שבאתם היום.‬
‫אני רק אמסור הצהרה קצרה.‬
‫שמי סגן ניצב בילוש מוירה ג'ייקובסון.‬
‫בעקבות התוצאה המוצלחת‬ ‫של תיק וינדלי באברדינשייר,‬
‫אנחנו כאן היום כדי להכריז‬ ‫על מחלקה חדשה שאנחנו מקימים‬
‫בתוך היחידה לפשעים מיוחדים,‬
‫שמטרתה העיקרית היא טיפול‬ ‫במקרי רצח לא מפוענחים‬
‫ובפשעים חמורים אחרים‬ ‫שמצדיקים חקירה מחודשת.‬
‫לרשות המחלקה יעמדו כל המשאבים הזמינים‬
‫והזדמנות לעבוד ישירות עם תובעים מקומיים‬
‫ועם המשטרה בכל רחבי הארץ,‬
‫כדי להביא לדין פושעים שחשבו שהתחמקו מהחוק.‬
‫בראש המחלקה החדשה‬
‫יעמוד פקד הבילוש שלנו, קארל מורק,‬
‫שנמצא איתנו כדי לחלוק עוד פרטים.‬
‫תודה. קארל.‬
‫תודה.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫לפני ארבע שנים איבדנו לוחמת למען הצדק.‬
‫מישהי שהמסירות הבלתי נלאית שלה לאמת‬
‫הכניסה אינספור פושעים לכלא.‬
‫היעלמותה הורגשה מאוד‬ ‫על ידי הקרובים אליה ביותר‬
‫וגם על ידי עמיתיה בפרקליטות המדינה.‬
‫אז זה מתאים שהתיק של מריט לינגרד‬ ‫הוא הראשון שנפתח מחדש.‬
‫אנחנו נחושים לגלות מה קרה לה,‬
‫וכדי לעשות זאת, אנחנו מבקשים את עזרתכם.‬
‫מריט נראתה לאחרונה על המעבורת לאי מור‬
‫באחר הצהריים של יום שני, 27 בספטמבר 2021.‬
‫היא לבשה סוודר אפור‬ ‫עם מעיל ירוק וג'ינס כחולים.‬
‫אנו מבקשים מכל מי שאולי ראה‬ ‫או זוכר משהו מאותו זמן‬
‫או שיש לו מידע כלשהו על מריט,‬ ‫אנא פנו אלינו כעת.‬
‫כל פרט יכול להיות קריטי לכך שנמצא…‬ ‫-כלבה מזוינת.‬
‫…את מריט ו… נביא אותה הביתה. תודה.‬
‫אדוני הבלש!‬
‫האם היו ראיות חדשות שקשורות לתיק‬
‫שהובילו לפתיחה מחדש?‬
‫אתה יכול לחזור על השאלה?‬
‫האם היו ראיות חדשות שקשורות לתיק‬
‫שהובילו לפתיחה מחדש?‬
‫אני לא יכול לחשוף מידע כזה.‬
‫אתה מאמין שמריט לינגרד‬ ‫עדיין יכולה להיות בחיים?‬
‫לא שללנו שום אפשרות.‬
‫האם אתה קרוב יותר למציאת האיש‬
‫שירה בך, בשוטר אנדרסון‬ ‫ובג'יימס הארדי בלית' פארק?‬
‫אני לא מעורב ב…‬
‫בחקירה הזאת.‬
‫דניס פייפר, סקוטיש טלגרף.‬
‫אתה יכול להגיד לנו אם זה נכון‬ ‫שאתה ומפקח בילוש הארדי‬
‫הכרתם את הקורבן, ארצ'י אלן,‬
‫ושהוא היה מודיע סמוי בתשלום‬
‫שידע הרבה על אנשי משטרה רבים?‬
‫מי אמר לך את זה? לא, מי אמר לך את זה?‬ ‫-אין יותר שאלות. תודה.‬
‫האם זו רק הסחת דעת?‬
‫זה הכול. תודה לכולם. תודה.‬
‫גבירותיי ורבותיי, תודה.‬
‫עכשיו, כפי שסגן ניצב בילוש‬ ‫ופקד בילוש מורק אמרו,‬
‫לפני ארבע שנים, איבדנו לוחמת צדק.‬
‫מריט לינגרד הקדישה את עבודתה לחקר האמת.‬
‫שלום?‬
‫ויליאם!‬
‫אלוהים.‬
‫מה קורה?‬
‫אלוהים.‬
‫פשוט תנשום.‬
‫אלוהים. אני חושב שיש לי התקף לב.‬
‫לא, אתה לא חוטף התקף לב. פשוט תנשום. לאט.‬
‫לך תזדיין.‬
‫טוב, שב. תירגע. שב. תירגע.‬
‫תנשום. תשלוט בנשימה שלך. לאט.‬
‫קארל…‬
‫כשאני מתפלל, אל תפריע לי.‬
‫בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל ארכה‬