На нас напали!
Нас атакують!
Обережно, Катаро! З правого борту ще одна група.
Аанґу, стримуй солдатів спереду.
Я маю про дещо подбати. Аппо, їп-їп!
Уперед.
Ходімо!
Молодці, солдати. Вогняні нікуди не попливуть.
- Твій план спрацював. - Крута командна робота.
Мінус корабель.
Скільки їх іще?
Та ви жартуєте.
АВАТАР: ОСТАННІЙ ЗАХИСНИК
ЛЕГЕНДИ
Стіна непроникна й сильно охороняється.
Скелі заввишки сотні метрів.
На них не піднятися.
Ти думаєш, я безрозсудний, але Жао загнав Аватара в кут
і не зупиниться, доки не схопить його. Я теж не можу.
Так чи інакше, тут закінчиться моя подорож.
Шукай на узбережжі тріщини,
ознаки витікання теплої води з міста.
Вони можуть відкрити шлях усередину.
Дядьку...
Лу Тен пишався б...
що ти його батько.
Пам'ятай про своє вогняне дихання. Воно може врятувати життя.
Ще побачимося.
Коли... я схоплю Аватара.
Забудьте про бій на морі.
Навіть з усіма вашими магами на всіх човнах
їх надто багато.
Тоді дамо відсіч тут.
Вони далеко?
Мабуть, година дороги. Максимум дві.
Треба викликати дозорних.
Зміцнити оборонні лінії.
Дякую.
Усе погано, так?
У них серйозні наміри, у нас теж. Шанси 50 на 50.
Ну 60 на 40.
Куди ти йдеш?
Зрівняти шанси.
Пробачте, адмірале, але я заплутався.
Цікавитеся, чому командний корабель не очолює атаку?
Здається, це незвичайна стратегія.
Хіба не ви казали, що фронтальна атака на Магів Води буде марною?
Так, але...
Тоді логічно зайти з кількох фронтів.
Відкрити новий фронт? З одним кораблем?
Один корабель, але не одне судно.
Це створили інженери Народу Вогню?
Це не наша робота.
Люб'язність наших шпигунів з Омашу.
Це лише прототип.
Навіть якщо ви ним обійдете основну оборону Аґни Кели,
він замалий, щоб пронести вагому військову частину.
Вам краще за всіх відомо,
що перемога залежить не від чисельності,
а від виконаної задачі.
Задачі? Якої задачі?
Вогонь!
Атакують!
Швидше!
Крижані щити негайно!
- Я допомогти. - Зараз не час.
Зараз саме час.
Я сказав чітко. Жінки не битимуться.
Я ж вам показала, яка це дурість. Забудьте про свою пиху.
Мова про виживання Магів Води,
вам потрібна вся наявна допомога.
Ви знаєте, що ми переважимо сили.
«Ми»?
Вони хочуть того, що й ви. Шансу захистити свій дім.
Пакку, сенс чіплятися за минуле, якщо це позбавить нас майбутнього?
Переступи через себе, старий дурню, і дай нам працювати.
Західну сторону стіни треба зміцнити.
Допоможіть її відремонтувати
і спитайте воїнів, яка ще їм потрібна допомога.
Скоро все місто буде в радіусі.
Якщо Маги Вогню проб'ють стіну, ви перша лінія оборони.
Ми будемо готові.
Сюди!
Швидко!
Юї!
Я не ховатимусь, поки всі ризикують життями.
- Послухай. - Ні. Годі мене оберігати.
Юї,
як зі мною щось станеться,
посядь моє місце.
Ти — майбутнє Північного Водного Племені.
Моя дочка.
Мій дар.
Сокко.
Іди з Юї,
допоможи їй відвести людей від стіни.
Але найголовніше,
подбай, щоб принцеса була в безпеці.
Я її не покину.
Сокко.
Бережи її.
Ходімо!
Ми допоможемо.
- Майстер Пакку сказав, ти головна. - Він послав вас мені?
Він сказав допомагати тобі чим зможемо.
Ми ще не завершили навчання, але старатимемося з усіх сил.
Почніть посилювати ту секцію.
Летітимуть вогняні кулі — не приймайте самі. Кажіть мені.
Так, майстрине Катаро.
Що? Я не...
Адмірале, Маги Води черпають сили з місяця,
і в такі ночі, як сьогоднішня, їхні сили будуть максимальні.
Пропоную призупинити атаку до світанку.
Ні.
Я вивчав речі за межами цього світу,
тому знаю, що це не просто місяць.
Це Крижаний Місяць,
рідкісна космічна подія.
Бар'єри між фізичним і духовним світами
стають тонкими... саме цієї ночі.
Отримавши наказ Вогняного Повелителя підкорити північ,
я знав, що грубої сили буде недостатньо.
Я потребував переваги.
Нічого.
Просто купа нісенітниць про левових черепах,
космічну рівновагу та боротьбу протилежностей.
І все ж зі старих казок можна почерпнути мудрість.
Аґна Кела збудована на місці прабатьківщини водного племені,
оазисі глибоко в льоду,
що забезпечував їхній народ теплом і їжею в суворих умовах.
Із цього оазису
плем'я дивилося в небо
і вчилося підкорювати воду,
спостерігаючи, як місяць керує припливами.
Тож Маги Води вірять,
що їхні життя походять від духу океану,
а їхні сили — від духу місяця.
Ці самі духи зрікаються свого безсмертя
щороку на одну ніч, щоб побути серед Підкорювачів Води.
Вони набувають фізичної форми й стають частиною смертного світу.
Вони з'являються в цьому світі?
Щоб краще розуміти
баланс між світлом і темрявою,
їнь і ян,
життям...
І смертю.
Жао, ви ж не думаєте втручатися в Царство Духів?
Ну?
Аанґу!
Аанґу.
Аватаре Куруку?
Я прийшов попередити.
Мій ніж поруч. Я його відчуваю.
Ніж?
Зроблений з матеріалів із Царства Духів.
Якщо він повернувся на північ, це може означати лише одне.
Ви збираєтеся вбити духів океану й місяця?
Авжеж ні.
Вбивство духу океану
позбавило б життя всіх Магів Води по всьому світі.
Чоловіків, жінок, дітей.
Я не чудовисько.
Ні.
Я вб'ю лише місяць.
Не можна дозволити Жао втручатися в первісні сили природи.
Цим він виведе весь світ з рівноваги.
Сила Аватара велика,
але вона тьмяніє перед силою духів стихій.
Ось ти де.
Я тебе не бачила, хвилювалася.
Усе гаразд?
Треба знайти Сокку і Юї. Має статися дещо жахливе.
Усім до палацу!
Там безпечно.
Усе гаразд.
Ти не забилася.
Ти ціла?
Дякую.
Молодець, Момо. Ось і став у пригоді...
Момо?
Він...
Живий. Заледве.
Тримай.
Ходімо, я йому допоможу. Часу обмаль.
Де ми є?
Це найсвятіше місце півночі.
Води, що живлять цей гай, нагріваються землею.
Усе, дай його мені.
Сюди мене привів жрець, коли я захворіла.
До джерела всієї духовної енергії нашої землі.
Момо!
Дурко, не лякай мене так.
Дякую.
Сокко, що це?
Те, чому тут не місце.
Це військова куля.
Військова куля?
Її вкрали в Омашу.
Наскільки я знаю,
саме ця не для бою, а для перевезення.
Звідки тобі відомо?
Я допомагав її розробляти.
Мудрець не знав, яких саме форм набудуть духи океану та місяця,
і тут, генерале, вступаєте ви.
Оскільки ви добре розбираєтеся у справах духів,
ви допоможете мені їх упізнати.
Я гадки не маю, що шукати.
Це не те, що шукати загублене цуценя.
Вони можуть виглядати як пара дерев у гаю або як комахи на травинці.
Не дізнаємося, доки не почнемо шукати, так?
Генерале Іро, або допоможете мені знайти духів,
або побачите, як я спалю все це місце дотла.
- Аватар Курук зможе захистити духів? - Ні, та я знаю, куди йти.
Аватаре!
Тікати нема куди.
Зуко, послухай. Нам треба зупинити Жао.
Мова не про Жао. А про нас! І ти йдеш зі мною, негайно!
Іди.
Зупини Жао.
Я з ним розберуся.
Не сильно.
Вже постраждало багато людей.
Мені байдуже.
Я говорив не до тебе.
Навчилася нових трюків,
але я після всього цього тобі не програю.
Мала селючка!
Знайшла майстра, так?
Так. Ти на неї дивишся.
У нас гості.
Треба зупинити Жао. Він хоче вбити духів океану й місяця.
Ні. Це смерть для нашого народу.
Ми цього не допустимо.
Боротьба протилежностей. Їнь і ян.
Так.
Так!
Жао, із силою духів не варто гратися.
Без місяця світ втратить баланс,
виникне хаос.
Навіть Озай цього б не хотів.
Озаю бракує уяви.
Він такий зациклений на іграх, у які грає з родиною,
що не бачить ширшої картини.
Жао, що б ви не зробили із цим духом, я вам відплачу десятикратно!
Не треба порожніх погроз.
Вам це може бути вигідно, Іро.
Коли я стану новим Вогняним Повелителем, ви будете поряд.
Ваша присутність надасть законності посяганню на трон.
Дракон Заходу може піднятися.
Якщо він схилиться...
перед Жао,
Убивцею Місяця!
Тепер я легенда!
Про мене розповідатимуть історії!
Поколіннями. Жао, Убивця Місяця.
Жао!
Ти спізнився, Аватаре.
Жао, ні.
Що б ви не думали, це не сила.
Ні?
Ти розумієш, що я можу зробити?
Я можу знищити цілу расу Підкорювачів.
Уявляєш, як це?
Так.
Уявляю.
Ви хочете правити світом, але, зробивши це,
не залишите чим правити.
Тож відпустіть духа, і я піду з вами. Мирно.
Гадаєш, ти комусь потрібен?
Яка буде загроза від Аватара, якщо я зітру Магію Води
з лиця землі?
«Майстер трьох стихій»
звучить уже не так, правда?
Поглянь правді в очі. Ти більше не маєш значення.
І я не впевнений, що взагалі мав!
Ваша правда.
Я не маю значення.
Світ потребував Аватара...
а я не впорався.
Зворушливо.
Та мені якось байдуже.
Юї!
Що відбувається?
Я втратив магію!
Воїни, охорону міста прорвали!
Відступайте!
Ми майже дійшли.
Ідіть. Ми вас прикриємо.
Місяць знищено.
Надії більше немає.
Усе скінчено.
Бути Аватаром означає ставити свої обов'язки понад усе, навіть життя!
Аватар має робити неможливий вибір,
ставлячи потреби світу вище власних.
Сила Аватара велика,
але вона тьмяніє перед силою духів стихій.
Ні.
Не скінчено.
Аанґу, не роби цього.
Тебе буде навіки втрачено.
Це мало статися ще 100 років тому.
Це не мій час і не мій світ.
Я не зміг урятувати мій світ, але можу врятувати цей.
Тікаймо!
Що...
Що сталося?
Аанґ віддався духу океану, дозволивши йому
спрямувати через себе свою лють, і надав доступ до сили Аватара.
Треба до нього.
Ні, ти не розумієш.
Аанґа більше немає.
Юї!
Зуко!
Дякувати духам, ти живий!
Дядьку, що це таке?
Це...
це Гнів.
- Аватар! - Аватара немає.
Більше немає.
- Треба йти. - Ні!
- Зуко, треба! - Не можна.
Треба!
Аанґ.
Вогонь!
Зуко, ні!
Відпусти.
Він мала людина, що матиме малий кінець.
Він позбавив мене всього.
Жао!
Ти живий.
Зрадник.
Боягуз!
Ти все зіпсував! Аватар був моїм. Моя місія була...
Твоя місія
була фіктивною.
Ти справді думав, що Вогняний Повелитель візьме тебе назад?
Озай грався з тобою.
Це все була гра.
А переможець — людина без шраму від татка.
Озай тебе використовував
як мотивацію для сестри.
Ти брешеш.
Ти брешеш, визнай це!
Як думаєш, хто був моїм союзником... у всьому цьому?
Хто вмовив Вогняного Повелителя дати мені Стрільців Юянь?
Хто впізнав мечі Блакитного Духа як твої?
Азула розповіла мені все, що я мав знати.
Ти вогонь,
у якому кували її залізо.
Ось і все.
Ходімо, племіннику.
Що це?
- Ходімо! - Уперед!
Вогонь!
Де він?
Аанґу!
Усе скінчено!
Прошу, повертайся!
Аанґа втрачено.
Залишився мстивий дух,
що нескінченно блукатиме в пошуках партнера
і не знаходитиме.
Світ більше ніколи не буде в рівновазі.
Має бути якийсь спосіб повернути місяць до життя.
Сокко.
Дякую.
Юї, що ти робиш?
Мене в дитинстві торкнувся дух місяця, тож у мені є його життя.
Настав час його повернути.
Тут нічого сумного.
Знаєш, чому духи океану й місяця на одну ніч приймають фізичну форму?
Вони хочуть знати, як це — бути смертними.
Бути живим варте ризику.
Навіть на одну ніч.
Особливо на одну ніч.
Прошу тебе, повернися!
Аанґу, не будь дурнем!
Ти не просто Аватар — ти моя родина!
Це твій світ! Це твій дім! Ми твоя сім'я!
Аанґу!
Юї, прошу. Не треба!
Ні!
Ти не мусиш цього робити!
Юї, ні.
Ні.
Юї!
Аанґу,
послухай мене.
Знаю, ти думаєш, що тобі тут не місце,
але ти не мав померти 100 років тому.
Якби ти помер,
тебе б тут зараз не було, а світ тебе потребує.
Я тебе потребую.
Стільки руйнувань.
Ган.
Пробачте, що не захистив її.
Дочка завжди сама приймала рішення.
Це було не те, чому ти...
чи хтось інший міг запобігти.
Вона пожертвувала собою заради нас.
А я...
просто дивився.
Я стояв осторонь, поки інші билися і гинули.
Були воїнами, яким не був я.
Сокко, тієї миті, коли їй найпевніше було страшно,
ти подбав, щоб вона не була сама.
Не треба бути воїном,
щоб бути героєм.
Я думав, що не побачу світла нового дня,
але сонце сходить, а водне плем'я досі існує.
Стільки втрачено.
Так, але ми відбудуємося і станемо ще сильнішими.
Пам'ятаєш, я казав тобі, що вода — це стихія змін?
Я забув, що це означає насправді.
Зміни — ключ до нового життя.
Ти мені про це нагадала...
і я тобі щиро вдячний.
Знаєш, тут ціле покоління Магів Води, що потребує навчання.
Ти б нам допомогла.
Дякую.
Але Аанґу треба завершити свою подорож. І мені теж.
Аватар ще має опанувати Магію Води.
У такому разі йому не знайти кращого майстра.
Це тобі.
Що це?
Вода з нашого оазису.
Нагадування, через що ми пройшли,
і запрошення повернутися
коли завгодно.
Лейтенант Джі не втручався в найзапекліший бій.
Він із командою вже мають шукати нас.
Що скажеш, принце Зуко?
Що ти хочеш робити?
Я не знаю.
Я втомився.
Тоді відпочинь.
Людині потрібен відпочинок.
Це все накликав я.
Ні, Народ Вогню.
Бо я не зміг бути Аватаром.
Як це зробити, не спричиняючи стільки болю?
Аанґу, це війна.
Звісно, будуть втрати. Буде біль.
Це не твоя провина.
А Народ Вогню не здасться.
Треба приготуватися до їхнього наступного кроку.
Тож годі думати про минуле,
зосередься на тому, що треба зробити.
Схоже, я зрозумів, що намагався сказати Ґіатсо.
Він казав: відпусти минуле, інакше не матимеш майбутнього.
Саме так.
Ти навчишся підкорювати воду, я про це подбаю.
А тоді землю...
Тобто знов до Омашу!
Слухайте...
хтось хоче їсти?
Чому у тебе все через живіт?
- Бо там його мозок. - Сказав малий з головою-динею.
Так, зараз би дині...
Бачите? Їжа — завжди правильна відповідь. Ви слухайте Сокку.
Аґна Кела сильно постраждала,
але наші війська не змогли взяти місто.
Крім того, схоже, що Аватар живий і вільний.
Прикро.
Але не несподівано.
Завоювання півночі завжди було малоймовірним.
Якщо так, навіщо взагалі нападати на північ?
Щоб відволікти.
Північ не була справжньою ціллю.
Уперше за століття
Омашу наш.
Тепер лише Ба Сінг Се стоїть між нами
і повним завоюванням Земного Царства.
Блискуча стратегія,
але чи знав Вогняний Повелитель,
що принц Зуко був серед війська в Аґні Келі?
Втрати серед наших людей були значні.
Якщо Зуко сильний, він виживе.
А якщо ні...
іноді треба жертвувати слабкими,
щоб лишатися сильними.
Омашу
наш!
За Народ Вогню!
Народ Вогню!
Отже...
що далі?
АВАТАР: ОСТАННІЙ ЗАХИСНИК
Вимірювати небесний рух завжди було складно,
але ми винайшли метод кращого розуміння руху небесних тіл.
Минуло сто років,
але час нарешті наближається.
- Коли? - Скоро.
Ми побачимо повернення...
...комети Созіна.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда