Prințe! Garda Imperială vine să-l aresteze pe prinț.
- Ce? - Garda Imperială?
- Deja vin încoace. - Locotenente, ia-o mai încet!
Eram pe nava amiralului Zhao. Verificam... cum stăm cu combustibilul.
Munceam cu locotenentul Dang în toiul nopții.
Ce față ai făcut!
Dang a fost chemat de un sol.
Bea liniștit!
I-am auzit discutând noile porunci date de Stăpânul Focului.
Și-a trimis propria gardă să-l aducă pe prinț în capitală,
unde să-l judece pentru trădare.
Trădare.
- Trădare? - Ești sigur?
Da. Dang și-a trimis oamenii să întâmpine garda.
Astă-seară? Atunci, va sosi în curând.
E mâna lui Zhao. L-a convins pe Ozai că te-ai întors împotriva lui.
Zhao și-a dat seama că tu ai eliberat Avatarul în Pohuai.
Prințe Zuko, trebuie să pleci chiar acum.
Pornește motoarele când vei fi departe! Mergi pe drumuri ferite, doar noaptea!
Nu vreau ca tata să creadă că l-am trădat.
Știu, dar vreau să te punem la adăpost. Lasă-mă să rezolv eu cu Ozai!
Mulțumesc, locotenente.
Ai grijă, Alteță!
Jee n-a bănuit nimic.
A mușcat imediat momeala.
Ce îi spui Stăpânului Focului despre fiul lui?
Adevărul.
Că prințul a ales să-și pună nevoile mai presus de cele ale compatrioților săi.
Și că fiul lui a fost un trădător.
Pastă explozivă.
Prințul!
Zuko!
Trebuie să-i transmit condoleanțe generalului Iroh.
Sigur a suferit un șoc groaznic.
AVATAR: ULTIMUL RĂZBOINIC AL AERULUI
NORDUL
Zuko e pe cont propriu și nu e deloc cum îmi imaginam.
Părea foarte singur.
- Ce surpriză! - Sokka! Aang s-a apropiat de el. Nu?
Am înțeles că amândoi avem o responsabilitate foarte mare.
În tot acest timp, mi-am făcut griji că habar n-am ce fac.
Și așa e.
N-am învățat celelalte tehnici de mânuire și probabil că voi tot greși,
dar măcar o voi face alături de prieteni.
Așa e. Echipa Avatar.
Ce e, băiete?
Uitați!
E Tribul Apei din Nord!
În sfârșit, am ajuns.
Au sosit!
Avatarule, bun-venit la Agna Qel'a!
Ia uite!
Bună!
- E... - Superb.
E perfect.
Vă așteptam.
E pe mâini bune.
Va fi dus în grajdurile de bizoni,
într-o grotă încălzită, luminoasă și spațioasă.
- Asigură-te că primește alge din plin! - Desigur.
Bun-venit! Sunt Arnook, șeful Tribului Apei din Nord.
Vă veți bucura de ospitalitatea și protecția noastră
în numele Spiritului Oceanului și Spiritului Lunii.
Mulțumim. Așteptăm de mult momentul ăsta.
E o mare bucurie să primim între noi
un frate și o soră dispăruți de mult din Sud.
El e Maestrul Pakku. E marele nostru Maestru al Apei.
Iar ea e fiica mea, prințesa Yue, liderul spiritual al tribului.
Trebuie să vă avertizez. Sunteți în pericol.
Avatarule...
Știu că e greu de crezut, dar am avut o viziune în care Nordul e atacat.
Știm.
Iscoadele au văzut o flotă a Națiunii Focului îndreptându-se încoace.
- O urmărim de câteva zile. - Suntem recunoscători că ne ești alături.
Cu ajutorul Avatarului, le vom da o lecție pe care nu o vor uita.
E o zi măreață pentru orașul nostru.
Le urăm bun-venit marilor noștri aliați și dăm un ospăț în cinstea sosirii lor.
Ospăț!
- Spiritele ne-au protejat... - Nu te mai holba!
Nu mă pot abține. Mă fascinează.
- Am mai întâlnit-o? - Nu.
Termină! Te vor crede scrântit. Mai scrântit decât ești.
Jur că nu voi avea pace până nu-i prindem pe ticăloși.
Dușmanii noștri nu vor scăpa nepedepsiți pentru această crimă mârșavă.
Știu care e primul pas.
Știu cine e responsabil.
Ozai.
Și-a pierdut orice urmă de umanitate.
E atât de obsedat să cucerească lumea,
încât nu mai rabdă să îi stea nimeni în cale,
nici măcar propria odraslă.
Înțeleg.
Te înțeleg.
Ceea ce urmează să spun s-ar putea să ți se pară...
cam ciudat.
Stăpânul Focului...
mi-a făcut onoarea de a mă pune în fruntea unei flote puternice,
cu misiunea de a cuceri Nordul.
Știm că Avatarul se îndreaptă
spre ultima mare fortăreață a Maeștrilor Apei,
așa că mă pregătesc să o cuceresc.
Iartă-mă, amirale...
dar nu ești cea mai bună alegere pentru o misiune... atât de importantă.
Așa e, nu prea am experiență în luptă.
Dar asta înseamnă și că nu am niciun eșec la activ.
Nu ca tine.
- Ajunge. - Gata!
Stăpânul Focului consideră că ai luptat...
mediocru.
- Dar l-am învins. - Ai făcut cu două mișcări prea mult.
Mâine vei avea de trecut o nouă probă.
Știi că se joacă cu tine, nu?
Era serios când zbura bolovanul spre mine.
Tatăl tău știe deja că ești cea mai bună.
Dar nu vrea ca tu să știi.
N-are decât să scoată toți maeștrii din pușcării
și să ne pună să ne luptăm.
Îi voi nimici pe toți până va recunoaște adevărul.
Ce adevăr?
Că eu sunt Aleasa.
Du-te și vorbește cu ea!
Ce să-i spun? „Bună! Sunt Sokka, din Tribul Apei din Sud.”
E doar o fată.
E prințesă și lider spiritual.
Doarme pe tron și se hrănește cu rouă și raze de soare.
Nu se poate! Prune de mare înăbușite. E mâncarea mea preferată.
E bună? Ce gust are?
Îmi amintește...
de casă.
Katara!
Vreau să-ți mulțumesc că m-ai ajutat să ajung aici.
N-aș fi ratat călătoria asta pentru nimic în lume. Și datorită ție am văzut lumea.
Vă place mâncarea?
E delicioasă.
Ai zis că ai învățat totul singură.
Da. Am progresat mult, dar mai am multe de învățat.
Abia așteptam să cunosc alți Maeștri ai Apei.
Mai ales mari maeștri ca dumneata.
Trebuie să fi fost greu să crești departe de alți maeștri.
Ai pierdut multe din cauza atacurilor Națiunii Focului. Ca noi toți.
Cel mai rău a fost... că n-am putut face nimic.
Important e că ai supraviețuit.
Asta facem noi.
Apa e elementul schimbării.
Noi, Maeștrii Apei, ne-am adaptat mereu la curgerea vieții.
Mâine-dimineață, caut-o pe Yagoda!
E un instructor grozav. Îți va arăta cu ce să începi.
Mulțumesc.
Ce zici de niște mure galbene?
Poftim!
Mersi.
Hai să mâncăm!
Haide! E bun.
- Cum e? - Delicios.
Când eram mică, mă ascundeam aici când tata se întâlnea cu bătrânii.
Voia să văd cum se conduce tribul, ca să pot prelua cândva responsabilitatea.
Nu era prea distractiv.
Așa că mă ascundeam aici cu bunicile și pregăteam dulciuri.
Chiar ești doar o fată.
Credeai că nu sunt?
Ba da, dar mă gândeam că o prințesă ca tine...
- E înțepată? - Da. Adică nu.
Așa credeam, dar ești o fată obișnuită.
Nu obișnuită, asta n-ar fi bine.
Ar trebui să mă opresc din vorbit.
Înțeleg. Știu că față de ceilalți par...
Dar asta se așteaptă de la mine.
Nu mă înțelege greșit! Ador să-mi servesc comunitatea,
dar uneori vreau să mă ascund undeva și...
Să faci dulciuri?
Te înțeleg. Acasă, era datoria mea să protejez satul.
O luam în serios. Katara ar spune că prea în serios, dar...
Era responsabilitatea ta.
Da.
Iar dacă n-o făceam...
se putea întâmpla orice.
I-am făcut o promisiune tatălui meu și mi-o voi ține, orice ar fi.
Dar uneori mi-ar fi plăcut să nu-mi fac griji.
Uneori mi-aș dorit să fiu...
Doar un băiat?
Da.
De unde te știu?
Prințesă!
Te vor la binecuvântarea de seară.
Mulțumesc, Hahn. Nu trebuia să pleci de la masă, putea veni unul dintre preoți.
Nu m-a deranjat. Serios.
Bun-venit la zidul nostru de gheață! Rezistă atacurilor de peste un secol.
Dacă-mi permiți, aș vrea să vorbesc cu fratele nostru din Sud.
- Să-i cer un sfat de luptă. - Mie? Un sfat de luptă?
Ai ceva ce noi nu avem. Experiență.
Spune-mi, armura Națiunii Focului este din metal?
Noi știm că are țepi pe umeri.
Nu e din metal, ci din piele. Și nu mai au țepi pe umeri.
Trebuie să audă și restul plutonului. Vrei să vii să le vorbești?
- Sigur. - Minunat!
Spune-mi, Avatar Aang, care crezi că e cea mai bună strategie?
Pot să-ți sugerez să conduci ofensiva?
Ai putea conduce un atac...
De fapt, mânuirea aerului e mai degrabă o disciplină defensivă.
Stilul nostru e să evităm conflictele.
Dar nu ești doar un Maestru al Aerului. Ești Avatarul.
De fapt, nu stăpânesc celelalte discipline.
De asta am venit aici, speram să învăț de la cineva.
Dar am auzit povești despre cum ai salvat comunități.
Ai învins trupele Națiunii Focului și chiar ai luptat cu monștri.
Cum ai făcut toate astea?
Mă ajută prietenii mei. Luptăm împreună.
Ar fi fost înțelept să te concentrezi pe instrucție în timpul călătoriei.
Se pare că nu ne vom putea baza pe Avatar.
Apa înseamnă viață.
Apa permite vieții să se dezvolte.
Și să se vindece.
Maestrul Pakku mi-a spus că azi vom avea o invitată specială.
Mersi de invitație.
Auzisem despre vindecarea cu apă, dar nu credeam că se mai practică.
Da, e o parte esențială a culturii noastre. Vrei să încerci?
Simte fluxul de energie prin corp!
Și conectează-l cu energia din tine!
Vindecarea...
nu e doar un proces fizic.
Ține de empatie.
Trebuie să înțelegi ce înseamnă să simți durere.
Și să alungi apoi acea durere.
Chiar ai talent.
Mersi.
Am început să prind lucrurile din zbor.
Trebuia să gândim rapid. Când se apropie o minge de foc, îți crește concentrarea.
- Apropo, când începem instrucția? - Poftim?
Stăpânesc formele de bază, dar vreau o precizie mai bună și o putere mai mare.
Dar femeile nu luptă.
Mânuim apa ca să vindecăm, nu ca să facem rău.
- Eu nu vreau doar să vindec. - Vindecarea e o tradiție nobilă și sacră.
- E cea mai înaltă chemare. - Scuze! Nu m-am exprimat bine.
Însă cred că mă pricep mai mult la luptă.
Dacă nu vă deranjez, vreau instrucție în tehnici de luptă.
În Tribul Apei din Nord, femeile nu au voie să lupte.
Nu au voie? Dar nu e corect.
Așa e la noi.
Am înțeles.
E un grup promițător.
I-am instruit cât de bine am putut, dar ei nu știu cu ce ne vom confrunta.
Niciunul n-a fost în bătălii.
Sigur se vor descurca grozav. Mai ales cu tine în frunte.
Deci...
Prințesa Yue...
Pare grozavă.
E devotată, bună la suflet, generoasă.
E întruchiparea idealurilor noastre. E cea mai bună dintre noi.
O placi.
Eu și prințesa...
eram logodiți.
Părinții ne-au logodit de când eram mici, dar a rupt logodna când a împlinit 16 ani.
E dreptul ei.
N-a dat niciodată un motiv.
Deci...
Tu ai fi vrut?
Te-ai fi căsătorit?
Mulțumesc că îi aduci un omagiu lui Kuruk.
Nu vreau doar să-i aduc un omagiu.
Sper ca Kuruk să mă ajute să câștig această bătălie.
E vreo problemă?
Lui Kuruk nu i s-a mai cerut nimic de mult timp.
Adevărul e că cei mai mulți l-au uitat.
Când era Avatar, a interacționat puțin cu lumea noastră.
Se spune că era vrăjit de Lumea Spiritelor și că ar fi stat mai mult acolo.
Din păcate, nu a fost prin preajmă ca să ne ajute la ananghie.
Deci nu și-a făcut datoria de Avatar. I-a dezamăgit pe toți.
Cred că e ceva ce nu știm.
Sper să ai dreptate, pentru că am nevoie de ajutor,
iar el e singurul care poate înțelege cu ce mă confrunt.
Salut, Aang!
- Văd că ai ajuns în Nord. - Da. Tribul Apei din Nord e în pericol.
Kyoshi mi-a indus o viziune cu Agna Qel'a distrusă de Națiunea Focului.
- Trebuie să o împiedic să se adeverească. - Nu poți.
Dacă ea ți-a arătat că Nordul va fi distrus, așa va fi.
Dar rezultatul bătăliei e încă nesigur.
Nu știm dacă Națiunea Focului va învinge, nici dacă Maeștrii Apei vor supraviețui.
Totul depinde de tine.
- Sunt doar un copil. - Nu, ești Avatarul.
Când eram pe insulă, Kyoshi m-a ajutat să dezlănțui niște energii incredibile.
Starea de Avatar.
Da! A zis că mi-a dat puterea a o mie de maeștri.
Cu acea putere pot salva Nordul.
Pentru a controla acea stare, trebuie să stăpânești și celelalte discipline.
Dar ea a reușit să preia controlul.
Putea canaliza puterea prin corpul meu.
- Ea avea controlul. Poți face la fel. - Nu se poate.
- Ba da, Kyoshi a putut. - Eu nu sunt Kyoshi.
- Dar ai putea! - Nu pot!
După ce am devenit Avatarul, am descoperit spirite malefice
care voiau să treacă din Lumea Spiritelor pe tărâmul nostru.
A trebuit să le opresc.
Mi-am petrecut viața luptându-mă cu ele.
Războiul dus împotriva spiritelor...
mi-a distrus trupul și mi-a corupt sufletul.
Așa cum sunt acum...
n-aș putea controla Starea de Avatar mai bine decât ai putea tu.
În ciuda tuturor sacrificiilor mele...
nu am putut-o salva pe cea la care țineam cel mai mult.
Un spirit prădător a vrut să se răzbune pe mine.
Ummi, iubita mea...
a plătit prețul suprem.
Spiritul i-a furat chipul.
- Koh. - Ascultă-mă, Aang!
Trebuie să-ți urmezi singur calea.
Altfel, cei pe care îi iubești vor suferi.
Scuze! O căutam pe Katara.
Ar trebui să plec.
S-a întâmplat ceva?
Nu, sunt doar...
obosit.
Presupun că trebuie să pleci și să te „reorientezi”.
Știam eu! Tu erai!
- Da. - Tu ești vulpea!
- Da. - Cum e posibil?
Imediat după ce m-am născut, m-am îmbolnăvit grav.
Tata a implorat spiritele să-mi salveze viața
și s-a petrecut un miracol.
Spiritul Lunii i-a îndeplinit rugămintea,
mi-a dăruit din esența lui și m-a readus la viață.
- Iar părul meu și-a schimbat culoarea. - Deci, ești spirit?
Parțial. Sunt mai degrabă om.
Făcând parte din ambele lumi, pot fi o punte între ele.
De asta am devenit preoteasă.
Ajut oamenii să se conecteze cu spiritualitatea.
Și pot vizita Lumea Spiritelor. În vis.
- Te duci acolo de distracție? - Tu nu te-ai duce?
E magic.
N-aș folosi cuvântul ăsta.
- Nu ți-a plăcut? - Cum să nu?
Era să fiu schilodit de un monstru,
să-mi fure chipul un prădător, am retrăit cea mai dureroasă amintire...
Dureroasă?
Nu era important. Nu contează.
Te rog, nu!
Nu bagateliza!
S-a întâmplat când eram puști.
L-am auzit pe tata zicând că l-am dezamăgit.
Că nu sunt făcut să fiu războinic.
Nu credea în mine.
Știi ce-mi amintesc despre tine din Lumea Spiritelor?
Îți făceai griji pentru prietenii tăi. Erau în pericol și voiai să-i ajuți.
Ai o inimă bună.
Prin asta te remarci.
De asta ești un războinic.
Dacă te-ar vedea acum tatăl tău, ar fi de acord.
Vreau să te întreb ceva.
De ce l-ai refuzat pe Hahn?
Hahn e minunat.
E tot ce și-ar putea dori o fată.
Dar nu e băiatul visurilor mele.
Țin enorm la prietenii mei.
Nu pot reuși fără ei. Cu ajutorul lor am ajuns aici.
Și tot ei mă vor ajuta în această bătălie.
Suntem Echipa Avatar.
Echipa Avatar nu există.
Există doar Avatarul.
Nu te mai gândi la ce-ți lipsește ție, ci la ce e mai bine pentru ei!
Să fii Avatarul înseamnă să fii cel care duce povara.
Singur.
Am făcut
ceva cioplit.
Un urs!
De fapt, e un pește.
Are o aripă, vezi?
- Ai vorbit cu Kuruk? - Te-a ajutat?
N-a putut să mă ajute.
Mă descurc singur.
Katara, cum a mers cu Yagoda?
Grozav, dar am o întrebare. Unde voi sta în timpul bătăliei?
Femeile nu au voie să lupte. Credeam că știi.
Nu știam. Chiar dacă aș fi știut, n-aș fi acceptat.
Nu contează dacă accepți. Așa procedăm.
Ce prostie! E greșit.
Nu negociem.
Eu am luptat cu Maeștrii Focului, spre deosebire de bărbații de aici.
- Nu contează. E vorba de tine, nu de ei. - De ce?
Nu ești destul de puternică. Nicio femeie nu e.
Nu ai fost pregătită ca să îți dai viața pentru cei de aici.
Nu voi permite să se întâmple aici ce s-a întâmplat cu Tribul din Sud.
Nu mă lasă să lupt.
Trăind atâta vreme în spatele acestui zid, sunt încremeniți în timp.
Hai să vorbim cu Yue!
- Sau poate... - Poate ar trebui să-i ascultăm.
Poate e mai bine să nu lupți.
Bătălia asta va fi altfel decât toate cele de până acum.
Vor fi răniți și morți.
Nu vă pot pierde pe voi doi.
Aang, n-o să ne pierzi.
Dar teama asta mă va îngrădi.
Oamenii de aici au nevoie de Avatar.
Nu pot fi Avatarul cu voi alături.
Mă întreb cum mi se va zice când vestea va ajunge în capitală.
Îmi place „Zhao Cuceritorul”. Ar trebui să sune impozant.
Dacă înțeleg planurile de luptă, vei lansa un atac frontal asupra Agna Qel'a.
Orașul e înconjurat pe trei laturi de bariere de netrecut.
Iar în față e un zid de gheață.
Ce te face să crezi că vei reuși când atâția alții au dat greș?
Eu am ceva ce ceilalți nu aveau.
Am destinul de partea mea.
În ciuda a ceea sugerează propaganda noastră,
Maeștrii Apei nu sunt nici slabi, nici lași.
- Dacă îi subestimezi, va fi tragic. - Nici vorbă.
În primul rând, flota a fost echipată cu arme noi, mult mai letale.
Dar și mai important...
M-am asigurat personal...
că vom învinge.
Ce e ăsta?
Ăsta...
e destinul.
Atacă fortăreața direct, ca un taur în călduri.
Poate mai e și ceva ce nu îmi spune.
L-am subestimat pe Zhao. E extrem de periculos.
M-am prins, în timp ce mă îndepărtam înot de nava în flăcări.
- Ne apropiem de Nord. Ai vreun plan? - Un plan?
Voi dovedi că tata n-a greșit când mi-a încredințat misiunea.
Planul e să-l prindem odată pe Avatar.
Planul e să recâștig ceea ce îmi aparține de drept!
Deci n-ai niciun plan?
Mă mai gândesc.
Mă surprinde îndrăzneala lui Zhao.
Nu-l credeam în stare de așa ceva. E ca și cum ar lucra cu altcineva.
Cu cineva mult mai luminat.
Alege-ți adversarul!
Nu.
- Trebuie să alegi un... - Nu, am terminat.
- Azula, nu te juca cu mine! - Nu eu mă joc.
E ultima șansă să lupți. Sau renunță!
Nu!
Cum îndrăznești?
Vrei să mă testezi?
Dă-mi drumul!
Lasă-mă să plec și să-ți arăt de ce sunt în stare!
Am terminat-o cu jocurile de aici.
Pakku e un fraier.
Nu contează ce cred alții.
Deși tata nu credea că voi fi un mare războinic,
eu pot face lucruri mărețe.
Ideea e că eu decid.
Așa cum tu trebuie să decizi ce vrei, nu Pakku sau altcineva.
O să-l provoc pe Pakku la luptă.
Știu că e un mare maestru.
Probabil că mă va face harcea-parcea, dar nu contează.
Toată viața mi-am pus opreliști, dar nu voi lăsa și pe alții să-mi pună.
Katara!
Mai știi când mi-ai zis că trebuie să mergem cu Aang?
Să-l ajutăm să salveze lumea?
Aveai dreptate. Dacă n-am fi mers cu el,
nu m-aș fi convins că doi puști din Tribul Apei din Sud fac față oricui.
Maeștrilor Focului și ai Pământului, spiritelor,
sau chiar tinerilor războinici din Nord...
Dacă vrei să mă convingi să fiu rațională, nu reușești.
Să fii rațională? Nici vorbă!
Voiam doar să-ți spun...
să-l faci arșice.
Ce e?
- Nu lupt cu tine. - Te temi să nu descoperi că te înșeli.
Te rog, du-te să practici vindecarea cu celelalte femei!
Bine. Vrei să înveți să lupți? Urmărește-mă cu atenție!
Ți-a ajuns?
E tot ce poți?
Trebuie să recunosc că ești o Maestră a Apei fără pereche.
Dar tot nu mă lași să lupt.
Nu.
Maestrul n-a mai fost provocat.
A fost incredibil!
Cum ai făcut discurile de gheață? Îmi arăți și mie?
Nu va mai zice nimeni că nu ești destul de puternică.
Nu, vor zice doar că m-a învins.
Te-a învins?
Ai zis că nu-ți putem fi alături fiindcă te temi să nu ne pierzi,
dar e decizia mea să lupt, nu a lui Pakku sau a ta.
Crezi că am venit până aici ca să te lăsăm singur? Avatar prostuț!
- Nu știu dacă te pot proteja. - Nu poți.
Dar nu e doar treaba Avatarului să se gândească cine ar putea fi rănit.
Asta înseamnă să fim o familie.
Kuruk, Roku, Kyoshi.
Toți au spus că trebuie să mă descurc singur.
Avatarul duce singur povara.
Așa era în trecut, dar viitorul depinde de un singur om.
De cel care va scrie Legenda lui Aang.
Se referă la tine. Ai priceput, nu?
Cenușă.
A sosit Națiunea Focului.
Bine.
E timpul să luptăm.