Zuko herceg! A birodalmi őrség. Le akarják tartóztatni.
- Tessék? - Az őrség?
- Már úton vannak. - Jee hadnagy, lassíts!
Zhao admirális hajóján voltam. Az üzemanyag-felhasználást elemeztük.
Dang hadnaggyal késő estébe nyúlóan dolgoztunk.
És ehhez mit szólsz?
Üzenetet hoztak Dangnak.
Igyál csak!
Új parancsokat kapott. Közvetlenül a Tűz Urától!
A testőrségének kell visszavinnie a herceget a fővárosba.
Bíróság elé állítják. Árulásért!
Árulásért.
- Árulásért? - Biztos ez?
Igen! Dang emberei fogják fogadni a testőrséget.
Ma este? Bármelyik percben itt lehet.
Ez Zhao műve.
Elhitette Ozaijal, hogy ellene fordultál.
Pohuai! Zhao rájött, hogy te engedted szabadon az avatárt.
Zuko herceg! Most azonnal el kell tűnnöd.
Várj, mielőtt beindítanád a motort! Kerüld az ismert utakat! Éjjel haladj!
Apám nem hiheti, hogy ellene fordultam!
Tudom. De előbb gondoskodjunk a biztonságodról! Ozait bízd csak rám!
Köszönöm, Jee hadnagy!
Vigyázz magadra, felség!
Jee mit sem sejtett.
Könnyedén bekapta a csalit.
Mit mondasz majd a Tűz Urának a fiáról?
Az igazat.
Hogy a herceg a saját érdekeit a honfitársaié elé helyezte.
És hogy valóban áruló volt.
Robbanózselatin.
A herceg!
Zuko!
Most pedig biztosítom Iroh tábornokot a részvétemről.
Nyilván szörnyen megrázta, ami történt.
AVATÁR – AZ UTOLSÓ LÉGHAJLÍTÓ
ÉSZAK
Zuko magára maradt. Teljesen más, mint képzeltem.
Nagyon magányosnak tűnt.
Na ne!
Sokka! Aang egy hullámhosszra került vele.
Igaz?
Rájöttem, hogy Zukóra és rám is nagy felelősség hárul.
Már az elejétől fogva tartok attól, hogy nem is tudom, mit csinálok.
És tényleg nem tudom.
A többi elem idomítását sosem tanultam,
és biztos sokat fogok még hibázni,
de legalább közben számíthatok a barátaimra.
Így igaz. Avatár csapat!
Mi a baj, cimbi?
Nézzétek!
Az Északi Víztörzs!
Sikerült. Végre itt vagyunk!
Itt vannak!
Avatár! Üdv Agna Qel'ában!
Nézzétek!
Sziasztok!
Ez valami...
Gyönyörű.
Tökéletes.
Már vártunk.
A hátasod jó kezekben lesz. A bölényjakok istállójába visszük,
egy fűtött barlangba, amely fényes és tágas.
- Kapjon hínárt! Sok-sok hínárt! - Úgy lesz.
Üdv!
Arnook vagyok, az Északi Víztörzs törzsfőnöke.
Felajánlom nektek a vendéglátásunkat és a védelmünket
az óceán és a hold szellemének nevében.
Köszönjük! Nem is gondolnád, milyen régóta várunk erre.
Elmondhatatlan öröm, hogy köszönthetjük rég elveszett déli testvéreinket.
Bemutatom Pakku mestert, a legidősebb vízidomármesterünket.
Ő pedig a lányom, Yue hercegnő. A törzs szellemi vezetője.
Tudnotok kell, hogy veszélyben vagytok.
- Aang avatár... - Tudom, őrültségnek hangzik.
De volt egy látomásom. Észak támadás alatt állt.
Tudjuk.
Néhány napja a felderítőink észlelték a Tűz Népe egy erre tartó flottáját.
Azóta is szemmel tartjuk őket.
Hálásak vagyunk, hogy eljöttetek.
Az avatár erejével az oldalunkon
alaposan móresre taníthatjuk őket.
Törzstagok! Nagy nap ez a mai! Erős szövetségeseink megérkeztek.
Jöttüket ünnepeljük lakomával!
Lakoma!
A szellemeknek hála!
- Ne bámuld már! - Mi?
Nem tehetek róla! Van benne valami.
- Nem találkoztunk már vele? - Nem.
Elég! Még azt hiszik, valami baj van veled.
Nagyobb a mostaninál.
Esküszöm, addig nem nyugszom, amíg elő nem kerítem a gaztevőket!
Az ellenségeink nem úszhatnak meg szárazon egy ilyen arcátlan bűntettet!
- Már tudom is, hol kezdjek keresgélni. - Nem kérdés, hogy ki tette.
Ozai.
Ozai minden emberségét elvesztette.
Olyan megszállottan tör a világuralomra,
hogy senkitől sem tűri el, hogy az útjába álljon.
Még a tulajdon vérétől sem.
Vagy úgy.
Együttérzek veled.
Még ha ez a mondandómat némiképp
kínossá is teszi.
A Tűz Ura
engem tisztelt meg azzal,
hogy kinevezett egy roppant hajóhad élére, hogy bevegyem számára északot.
Tudjuk, hogy az avatár oda tart.
A vízidomárok utolsóként megmaradt, számottevő erődjébe.
Hát engem is oda visz az utam, hogy leigázzam.
Már megbocsáss, tengernagy,
de nem te lennél az első, akire egy ekkora jelentőségű küldetést bíznék.
Elismerem, hogy kevés harci tapasztalattal rendelkezem.
Ugyanakkor ez azt is jelenti, hogy még nem vallottam kudarcot.
Veled ellentétben.
Elég lesz.
Abbahagyni!
A Tűz Ura szemében a teljesítményed
átlag alatti.
De legyőztem!
Két csapással korábban kellett volna.
Így hát holnap újabb próbatétel vár rád.
- Ugye tudod, hogy játszadozik veled? - A felém repülő szikla nem tűnt játéknak.
Csak azt mondom: az apád tudja, hogy nincs nálad jobb.
- Csak nem akarja, hogy te is tudd. - Ürítse ki a börtöneit!
Eressze rám az idomárokat!
Mindenkit elégetek, amíg be nem látja az igazat!
Micsodát?
Hogy én kellek neki!
Menj oda, és beszélgess vele!
És mit mondjak? „Hali! Sokka. Déli Víztörzs.”
Ő is csak egy lány.
Aki hercegnő és szellemi vezető.
Tuti egy trónon alszik, és harmatot meg napfényt eszik.
Ilyen nincs!
Pörkölt tengeri szilva! A kedvencem!
És finom? Milyen az íze?
Olyan...
mint az otthoni.
Katara!
Köszönöm, hogy segítettél eljutni idáig.
A világért sem hagytam volna ki.
Elvégre csakis miattad fedezhettem fel.
Nos? Elégedettek vagyunk az étellel?
Mennyei.
Tehát mindent magadtól tanultál.
Igen. Úgy érzem, jól haladtam, de azért még sokat kell tanulnom.
Alig vártam, hogy itt végre megismerhessek egy hozzád hasonló, nagybecsű mestert.
Nem lehetett könnyű a többi idomártól távol felnőni.
A Tűz Népének támadásai sok veszteséget okoztak neked.
Mindnyájunknak.
Az egészben a tehetetlenség volt a legrosszabb.
Az a fő, hogy életben maradtál.
Ehhez értünk.
A víz a változás eleme.
Mi, vízidomárok, pedig mindig alkalmazkodunk az élet folyamához.
Holnap reggel keresd meg Yagodát!
Ő az egyik legjobb oktatónk. Ő elindíthat az utadon.
Köszönöm, Pakku mester!
Mit szólnál egy kis hamvas szederhez?
Parancsolj!
Köszönöm!
Segíts megenni!
Mire vársz? Egész finom.
Hogy ízlik?
Isteni.
Gyerekként mindig itt bujkáltam, amíg apám a bölcsekkel egyeztetett.
Meg akarta mutatni a törzs működését,
mert egy nap úgyis az én felelősségem lesz.
Nem valami jó móka.
Szóval itt rejtőzködtem. A nagyiknál. És desszertet készítettünk.
- Tényleg csak egy lány vagy. - Azt hitted, nem vagyok lány?
Dehogy! Csak azt hittem, hogy mivel hercegnő vagy...
- Karót nyeltnek gondoltál? - Igen. Vagyis nem!
Attól tartottam. De nem, átlagos vagy.
Nem átlagos! Mert az rosszul hangozna.
És szerintem most inkább be is fogom a számat.
Értelek. Tudom, hogy mások előtt olyan vagyok, hogy...
De csak azért, mert ezt várják el tőlem.
Ne érts félre! Örömmel szolgálom a közösséget,
de időnként muszáj elvonulnom valahová, és...
Desszertet készíteni?
Nem, értelek.
Tudod, odahaza az én feladatom volt megvédeni a falut.
Komolyan vettem.
Katara szerint túlságosan is, de hát...
Ez a kötelességed.
Igen.
Igen! És ha nem tettem volna a dolgom,
ki tudja, mi történt volna?
A szavamat adtam az apámnak, és mindenáron be is akartam tartani.
De néha jó lett volna, ha nem kell emiatt aggódnom.
Néha azt kívántam, bárcsak...
Átlagos fiú lennél?
Igen.
Honnan ismerlek?
Yue hercegnő!
Készen állnak az esti áldásra.
Köszönöm, Hahn.
De nyugodtan küldhettél volna egy papot is magad helyett.
Ugyan, nem fáradság.
Korántsem.
Íme, a jégfalunk!
Több mint száz éve ellenáll az ostromoknak.
Arnook, ha nem bánod, váltanék pár szót déli testvérünkkel.
- Kikérném a tanácsát harci ügyekben. - Tessék? Pont az enyémet?
Van valamid, ami nekünk nincs. Tapasztalatod.
Ki vele! A Tűz Népének páncélja fémből van?
Még úgy tudjuk, tüskék vannak a vállukon.
Nem fémet hordanak. Bőrt. És már nincsenek tüskéik.
Ezt a többieknek is hallaniuk kellene. Nem beszélnél előttük is?
De, hogyne.
Nagyszerű!
Mondd, Aang avatár!
Szerinted hogyan kezeljük a közelgő csatát?
Javasolhatnám, hogy te vezesd az offenzívát?
Te állhatnál a támadó csapat élén...
A légidomítás valójában elsősorban védekező diszciplína.
Az összecsapások elkerülésére alkalmazzuk.
De te nemcsak légidomár vagy, hanem egyúttal az avatár is.
Egyetlen másik elem mestere sem vagyok.
De éppen ezért jöttem! Abban bíztam, hogy valaki taníthatna.
De hát hallottuk, hány közösséget mentettél meg!
Visszaverted a Tűz Népének osztagait, sőt, szörnyekkel csaptál össze.
Akkor hogy voltál rá képes?
A barátaim segítségével. Együttműködünk.
Az utazásod során bölcs dolog lett volna a képzésedre összpontosítanod.
Ezek szerint nem számíthatunk az avatárra.
A víz maga az élet.
A víz teszi lehetővé, hogy kihajtson az élet.
És hogy meggyógyuljunk.
Pakku mester említette, hogy ma különleges vendégre számíthatunk.
Köszönöm, hogy itt lehetek.
Hallottam a vízgyógyításról, de nem tudtam, hogy még művelik.
Pedig műveljük. Ez a kultúránk alapvető része.
Megpróbálod?
Érezd, ahogy az energia áramlik a testben!
És kapcsold össze a benned áramló energiával!
A gyógyítás...
nem kizárólag testi folyamat.
Az empátia a kulcs.
Meg kell értened, hogy milyen érzéssel jár a fájdalom.
Aztán pedig meg kell szüntetned.
Őstehetség vagy.
Köszönöm!
Mostanában egy-kettőre ráérzek a dolgokra. Gyakran megesik, hogy nem habozhatunk.
Egyből kitisztul a fejem, ha tűzgolyó repül felém.
Jut eszembe! Mikor lesz a harci kiképzés?
Tessék?
Az alapokkal jól boldogulok, de a célzáson lenne még mit javítanom.
Lehetnék erősebb.
Már elnézést, de a nők nem harcolnak.
Az erőnkkel gyógyítunk, nem pedig ártunk.
- Én nem csak gyógyítani akarok. - A gyógyítás nemes, szent hagyomány.
- Nincs ennél dicsőbb hivatás. - Sajnálom. Nem úgy értettem.
Csak hát én inkább a harcban jeleskedem.
Szóval ha nem gond, szeretném fejleszteni a harctudásomat.
Az Északi Víztörzsben a nőknek tilos harcolniuk.
- „Tilos”? Ez így nincs rendjén! - Márpedig nálunk ez van.
Értettem.
Jó csapatnak tűnik.
A lehető legjobb képzést kapták, de nem tudják,
hogy mi vár rájuk. Egyikük sem látott még igazi csatát.
Biztos ügyesek lesznek! Pláne akkor, ha te vezeted őket.
Szóval...
Yue hercegnő.
- Remek lánynak tűnik. - Yue odaadó, kedves, nagylelkű.
Törzsünk legszebb eszményeit testesíti meg. A legjobb közülünk.
Tetszik neked.
A hercegnő és én
jegyben jártunk.
Gyerekkorunk óta egymásnak szántak minket, de amikor 16 lett,
a hercegnő felbontotta a jegyességet, ami teljes mértékben jogában állt.
Ejha!
De sosem mondta meg az okát.
Szóval...
te végigcsináltad volna?
Elvetted volna?
Köszönöm, hogy tiszteleted teszed Kuruk avatárnál.
Ennél azért többet tervezek.
Abban bízom, hogy Kuruk segíthet a harcban.
Gondot jelent?
Csak régóta nem fordult már hozzá senki.
A többség számára megfakult az emléke.
Avatárként Kuruk nem sokat foglalkozott a világgal.
Állítólag beleszeretett a szellemvilágba, és az ideje javát ott töltötte.
Emiatt pedig sajnos nem igazán volt itt,
és nem foglalkozott a mi bajainkkal.
Vagyis avatárként nem végezte a dolgát. Mindenkit cserben hagyott.
Szerintem ennél biztos többről van szó.
Legyen igazad! Mert segítségre van szükségem,
és ő az egyetlen, aki megértheti a helyzetemet.
Szervusz, Aang!
Látom, eljutottál északra.
Igen. Mert az Északi Víztörzs veszélyben van.
Kyoshi mutatott egy látomást:
Agna Qel'át elpusztítja a Tűz Népe.
Ezt pedig meg kell akadályoznom.
Nem leszel rá képes.
Ha megmutatta, hogy észak oda fog veszni,
akkor így is lesz.
De a csata kimenetele még nem dőlt el.
Hogy a Tűz Népe győzedelmeskedik-e,
hogy a vízidomárok fennmaradnak-e,
teljes egészében rajtad múlik.
- Hiszen csak egy gyerek vagyok. - Nem, te vagy az avatár.
A Kyoshi-szigeten Kyoshi avatár hihetetlen energiákkal ruházott fel.
Az avatárállapot.
Igen! Azt mondta, ezer idomár erejét adta nekem.
Ezzel megmenthetném északot!
Ennek az állapotnak az eléréséhez tökélyre kell fejlesztened a többi elemet.
De Kyoshinak átadhattam az irányítást.
Az én testemen át használta az erőt.
Ő irányított engem. Ezt te is megtehetnéd!
Nem lehetséges.
- Kyoshinak sikerült! - Én nem ő vagyok!
- De azért megtehetnéd! - Nem tehetem!
Miután avatár lettem,
felfedeztem, hogy sötét szellemek próbálnak átmerészkedni a mi világunkba.
Meg kellett állítanom őket. Egész életemben ellenük harcoltam.
A szellemek ellen vívott háború
megsebezte a testemet, és megmételyezte a lelkemet.
Ebben az állapotomban
aligha irányíthatnám jobban az avatárállapotot, mint te magad.
És minden áldozatom dacára
képtelen voltam megmenteni azt, aki a legfontosabb volt.
Egy vérszomjas szellem bosszút akart rajtam állni.
Ummi, a szerelmem...
Ő fizetett meg helyettem.
A szellem ellopta az arcát.
- Koh. - Ide hallgass, Aang!
Az avatárnak a magány útját kell választania,
különben a szeretteid bőrét viszed vásárra.
Jaj, elnézést! Katarát kerestem.
Megyek is!
Valami baj van?
Dehogy! Csak...
fáradt vagyok.
Gondolom, akkor most mész, és megkeresed a fonalat.
Tudtam! Te voltál az!
- Igen. - Te vagy a róka!
Igen.
Hogy lehetséges ez?
A születésem után nem sokkal nagyon megbetegedtem.
Apám a szellemekhez fohászkodott, hogy mentsenek meg,
és csoda történt.
A holdszellem megválaszolta az imáit.
Belém töltötte a hatalma egy részét, és meggyógyított.
Akkor fakult ki a hajam.
Vagyis szellem vagy?
Részben, de főként ember.
Egyfajta kapoccsá váltam a két világ között.
Ezért is lett belőlem papnő,
hogy utat mutassak a spiritualitáshoz.
És így képes vagyok felkeresni a szellemvilágot.
- Álmomban. - Szóval csak úgy heccből átruccansz oda?
Te nem ezt tennéd?
Varázslatos hely!
Én nem éppen így jellemezném.
Nem tetszett?
Mi ne tetszett volna?
Kis híján szétmarcangolt egy szörny!
Le akarták rágni az arcomat! Újraéltem a legfájdalmasabb emlékeimet!
Fájdalmas emlékek?
Nem számít. Mindegy.
Ne csináld ezt! Ne tegyél úgy, mintha jelentéktelen lenne!
Gyerekkoromban történt a dolog.
Fültanúja voltam, hogy az apám csalódott bennem.
Azt mondta, nem vagyok harcosnak való.
Nem hitt bennem.
Tudod, nekem mi maradt meg belőled a szellemvilágban?
Hogy aggódtál a barátaidért.
Bajban voltak, és segíteni akartál rajtuk.
Jószívű vagy!
És ettől vagy különleges.
Emiatt vagy igazi harcos.
És ha az apád most látna, szerintem ő is egyetértene.
Valamit tudnom kell.
- Miért utasítottad vissza Hahnt? - Hahn csodálatos.
Minden lány ilyen fiúról ábrándozik.
De nekem nem ő álmaim fiúja.
A barátaim fontosak nekem! Nélkülük tehetetlen vagyok.
Ők juttattak el idáig. Az ő segítségükkel élhetem túl a csatát.
Mi vagyunk az avatár csapat!
Nincs olyan, hogy avatár csapat.
Az avatár csak önmagában létezik.
Ne azzal foglalkozz, hogy neked mire van szükséged,
hanem azzal, hogy ők hogyan járnak a legjobban!
Ha te vagy az avatár, neked kell cipelned a terhet.
Egyedül.
Csináltam egy... Felismered, mi ez?
Egy maci!
Igazából ez egy hal. Látod? Uszonya van.
Szia! Beszéltél Kurukkal?
Tudott segíteni?
Nem, nem tudott segíteni.
Magamra maradtam.
- Katara! Hogy érezted magad Yagodával? - Remekül. De volna egy kérdésem.
Hová osztotok be a harc során?
A nők nem harcolhatnak. Azt hittem, tudod.
Nem. Nem tudtam. És ha tudtam volna, sem fogadom el.
Nem számít, hogy elfogadod-e. Itt így mennek a dolgok.
- De ez ostoba és hibás hozzáállás. - Nem nyitok vitát.
Én legalább már harcoltam tűzidomárokkal!
- Az embereid még nem! - Nem számít.
- Miért? - Rólad van szó, nem róluk!
Nem vagy elég erős. A nők nem elég erősek.
Senki sem készített fel arra, hogy az életedet áldozd az itteniekért.
És nem hagyom, hogy megismétlődjön, ami a Déli Víztörzsben történt.
Nem engednek harcolni!
Olyan régóta rejtőzködnek a fal mögött, hogy belefagytak a múltba!
Beszélnünk kéne Yuéval.
- Vagy talán... - Talán hallgathatnánk rájuk.
Talán jobb is, ha nem harcolsz.
Ez a csata más lesz, mint amilyeneket eddig vívtunk!
Lesz, aki megsérül és meghal.
Nem veszíthetlek el titeket.
Aang! Nem veszítesz el minket!
De ennek már a gondolata is visszatart.
Nekik az avatárra van szükségük.
De mellettetek nem lehetek az avatár.
Vajon hogy fognak nevezni, ha megérkezik a hírem a fővárosba?
A „Hódító Zhao” kifejezetten tetszik. Még ha kissé fennhéjazó is.
Tengernagy! Ha jól értelmezem a terveidet,
frontálisan támadsz Agna Qel'ára.
A várost három oldalról áthatolhatatlan akadályok védik.
Szemből pedig egy jégfal.
Miből gondolod, hogy annyi kudarc után te majd sikerrel járhatsz?
Abból, hogy nekem van valamim, ami az elődeimnek nem volt.
A végzet az én pártomat fogja.
A propagandánk üzenetével ellentétben
a vízidomárok se nem gyengék, se nem gyávák.
Ha alábecsülöd őket, annak súlyos következményei lesznek.
Ettől ne tarts!
Egyrészt a flottát új, még halálosabb fegyverekkel szerelték fel,
de ami még ennél is fontosabb...
Személyesen intézkedtem,
hogy biztosítsam a győzelmünket.
Mégis mi ez?
Ez...
Ez maga a végzet.
Szemből fogja támadni az erődöt, akár egy tüzelő bika.
A többi részletet megtartja magának.
Alábecsültem Zhaót. Veszélyesebb, mint hittem.
Rájöttem, amikor elúsztam a csónakom lángoló romjaitól.
Mindjárt elérjük északot. Van már terved?
Tervem?
Az a tervem, hogy bizonyítsam, apám nem hiába bízott bennem.
Az a tervem, hogy végre foglyul ejtsem az avatárt.
Az a tervem, hogy visszaszerezzem, ami az enyém!
Szóval nincs terved?
Dolgozom rajta, bácsikám.
Továbbra is meglep Zhao merészsége.
Nem néztem volna ki belőle.
Mintha összejátszana valakivel.
Aki sokkal okosabb nála.
Válassz ellenfelet!
Nem.
- Válassz egy... - Nem. Végeztem.
- Azula, ne játszadozz! - Nem én játszadozom.
Ez az utolsó esélyed! Küzdj! Vagy bukj el!
Nem!
Hogy merészeled?
Próbára akarsz tenni?
Akkor engedj el!
Hadd lássak világot! Megmutatom, mire vagyok képes!
Elegem van az itteni játszadozásból.
Figyelj, Pakku egy barom!
Nem számít, ki mit gondol.
Hogy apa szerint nem lesz belőlem nagy harcos.
Másban is jeleskedhetek!
A lényeg, hogy a döntés az enyém.
Ahogy te is magad döntöd el, ki vagy. Nem Pakkun és másokon múlik.
Párbajra hívom Pakkut.
Tudom! Ő mester.
Vélhetően feltörli majd velem a padlót, de nem baj!
Mindig visszafogtam magam. Nem hagyom, hogy most más fogjon vissza.
Katara!
Emlékszel, amikor azt mondtad, Aanggal kell tartanunk?
Hogy segítsünk megmenteni a világot?
Igazad volt.
Különben sosem tudtam volna meg,
hogy két gyerek a Déli Víztörzsből felérhet-e másokhoz.
Tűzidomárokhoz, földidomárokhoz, szellemlényekhez
vagy akár izmos, északi harcosokhoz...
Sokka! Ha észhez akarsz téríteni, nem jól csinálod.
Észhez? Ki beszél itt az észről?
Nem, arra akarok kilyukadni...
hogy lásd el a baját!
Mi folyik itt?
Nem küzdök meg veled.
Mert félsz, hogy kiderülne, tévedsz.
Kérlek.
Menj vissza az ispotályba, a többi nőhöz!
Jól van! Meg akarsz tanulni harcolni? Akkor most jól figyelj!
Na, elég volt?
Csak ennyit tudsz?
Ahhoz nem fér kétség,
hogy kiváló vízidomár vagy.
De így sem hagysz harcolni.
Nem.
- Senki sem izzasztotta még így meg! - Hihetetlen volt!
Azok a jégkorongok! Hogyan csináltad?
Megmutatod?
Ezek után senki sem mondhatja, hogy nem vagy erős.
Nem. Csak azt, hogy vesztettem.
Vesztettél?
Azt mondtad, azért nem tarthatunk veled, mert féltesz minket.
De én döntöm el, hogy harcolok-e. Nem Pakku, és nem is te.
Ez az. Azt hiszed, hogy a történtek után magadra hagynánk?
Lüke avatár.
- Nem biztos, hogy meg tudlak védeni. - Nem tudsz.
Igen. És egyébként nem csupán az avatár aggódik amiatt, hogy másoknak baja eshet.
Egy család vagyunk. Ez ezzel jár.
Kuruk, Roku, Kyoshi.
Mind azt mondták, hogy egyedül kell csinálnom.
Az avatár egyedül cipelje a terhet!
A múltban így volt. De a jövő csakis egyvalakitől függ.
Attól, aki megírja Aang legendáját.
Rád céloz. Leesett, ugye?
Korom.
Itt a Tűz Népe.
Jól van.
Eljött a harc ideje.
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina