Princi, míří sem císařská garda. Chtějí vás zadržet.
- Cože? - Garda?
- Už jsou na cestě. - Uklidněte se, poručíku.
Byl jsem na lodi admirála Zhaa a procházel... spotřebu paliva.
S poručíkem Dangem jsme pracovali do noci.
Ty se teda tváříš...
Dang dostal nějakou zprávu.
Pokračuj beze mě.
Zaslechl jsem, jak probírají rozkazy od samotného pána ohně.
Poslal sem svoji osobní stráž, aby vás odvezla domů,
kde máte být souzen...
...za vlastizradu.
- Za vlastizradu? - Určitě?
Dangovi muži se s gardou mají setkat na pobřeží.
Dnes? To tu budou každou chvíli.
Stojí za tím Zhao.
Přesvědčil Ozaie, že ses obrátil proti němu.
Pohuai... Zhaovi došlo, že jsi osvobodil avatara.
Musíš odsud okamžitě zmizet, Zuko.
Motor nastartuj, až budeš dost daleko.
Cestuj v noci mimo hlavní cesty.
Musíme otci vysvětlit, že jsem ho nezradil.
Ano, ale nejdřív potřebuješ do bezpečí. Já to s Ozaiem urovnám.
Děkuju, poručíku Jee.
Dávejte na sebe pozor, Výsosti.
Byla to hračka.
Jee nám to sežral i s navijákem.
Co povíte pánovi ohně?
Pravdu.
Řeknu mu, že princ upřednostnil sebe před potřebami našeho národa.
A že to byl zrádce.
Výbušný rosol.
Princi!
Zuko.
Teď musím jít vyjádřit soustrast generálu Irohovi.
Určitě právě zažil hrozný šok.
AVATAR: LEGENDA O AANGOVI
SEVER
Zuko je na všechno sám. Představoval jsem si ho jinak.
Působil na mě strašně osaměle.
Kdo by to čekal?
No tak. Vždyť našli společnou řeč.
Že jo?
Prostě jsem si uvědomil, že máme oba velkou zodpovědnost.
Celou dobu si dělám starosti, že nevím, co dělám.
A je to pravda.
Neovládl jsem žádný další živel a ještě toho asi dost zmotám.
Aspoň mám ale po boku přátele.
No jo. Jsme takový tým Avatar.
Copak, Appo?
Podívejte!
To je Severní vodní kmen!
Zvládli jsme to. Konečně jsme tady.
Už jsou tu!
Vítej v Agna Qel’e, avatare.
Je to tu...
...nádherné.
Dokonalé.
Očekávali jsme tě.
O bizona se ti postaráme. Moji muži ho vezmou do stájí
v prostorné a vyhřívané jeskyni.
Dávejte mu mořské řasy. Spořádá jich hodně.
Jistě.
Vítejte.
Jsem Arnook, náčelník Severního vodního kmene,
a jménem ducha oceánu a ducha měsíce
vám nabízím naši pohostinnost a ochranu.
Děkujeme. Ani nevíte, jak dlouho jsme se k vám těšili.
Mám nesmírnou radost,
že u nás můžeme přivítat ztraceného bratra a sestru z jihu.
Tohle je mistr Pakku, náš vrchní vládce vody.
A tohle moje dcera, princezna Yue, duchovní vůdkyně našeho kmene.
Přišel jsem vám říct, že jste v nebezpečí.
- Avatare... - Vím, že to zní šíleně.
Měl jsem ale vidění, ve kterém na vás zaútočili.
My víme.
Před pár dny jsme odhalili flotilu Národa ohně, která k nám míří.
Od té doby ji sledujeme.
Jsme moc rádi, že jsi tu.
S avatarem na naší straně
jim dáme pěkně za vyučenou.
Radujte se. Dnes za námi dorazili mocní spojenci.
Jejich příchod oslavíme hostinou.
Hostina!
Duchové nás ochránili...
- Nezírej na ni. - Co?
Nemůžu si pomoct. Neviděli jsme ji už někde?
Ne. A přestaň, než tě začnou mít za podivína.
Většího než doteď.
Přísahám, že si nedám pokoj, dokud ty padouchy nedopadneme!
Takový bezostyšný zločin našim nepřátelům neprojde!
Vím přesně, kde začít.
Já vím, kdo za tím stojí.
Ozai.
Ztratil i poslední špetku lidskosti.
Je tak posedlý ovládnutím světa,
že nesnese nikoho, kdo by mu mohl stát v cestě.
Ani vlastního syna.
Aha.
Soucítím s vámi.
Jen jsme se tím dostali do poněkud
ošemetné situace.
Pán ohně
byl totiž tak laskavý,
že mi přenechal velení nad flotilou,
která má ovládnout sever.
Avatar má namířeno právě tam,
do poslední velké pevnosti vládců vody,
takže se ji chystám dobýt.
Neberte si to osobně,
ale zrovna vás bych na tak...
důležitou misi nevyslal.
Přiznávám, že s bitvami zatím moc zkušeností nemám.
Což zároveň znamená, že jsem ještě nikdy neselhal.
Na rozdíl od vás.
To by stačilo.
Dost!
Podle pána ohně je tvůj výkon...
podprůměrný.
- Vždyť jsem vyhrála. - Měla jsi ho porazit dřív.
Zítra tě proto čeká další zkouška.
Víš, že si s tebou jenom hraje, že jo?
Mě ten balvan teda moc nepobavil.
Tvůj otec už dávno ví, že jsi nejlepší.
Jen to nechce dát najevo.
Jen ať si vypustí všechny vězně
a pošle je na mě.
Dokud nepřizná pravdu, klidně je všechny spálím.
Jakou pravdu?
Že trůn patří mně.
Co kdybys ji prostě oslovil?
A co jí mám říct? „Já jsem Sokka z Jižního vodního kmene.“
Je to normální holka.
Je to princezna a duchovní vůdkyně.
Nejspíš spí na trůně a jí rosu a sluneční paprsky.
Ne ne.
Dušené mořské švestky mám nejradši.
Jsou dobré? Jak chutnají?
Jako...
domov.
Kataro.
Děkuju, že jste mi pomohli dostat se až sem.
Jak bych si to mohla nechat ujít?
Bez tebe bych se nepodívala do světa.
Tak co, chutná vám?
Je to vynikající.
Prý ses všechno naučila sama.
Ano, podle mě mi to celkem jde, ale mám se ještě hodně co učit.
Proto jsem chtěla potkat další vládce vody,
a hlavně vážené mistry jako třeba vás.
Muselo být těžké vyrůstat bez ostatních vládců.
Nájezdy Národa ohně vás připravily o hodně.
Stejně jako nás.
Nejhorší bylo... že jsem proti tomu nemohla nic dělat.
Hlavní je, že jsi přežila.
To my umíme nejlíp.
Voda je živlem změny.
Vládci vody se vždy přizpůsobí proudu života.
Zítra ráno zajdi za Yagodou.
Je to vynikající učitelka. Pomůže ti s výcvikem.
Děkuju, mistře Pakku.
Co třeba trochu morušek?
Tumáš.
Díky.
Pomůžeš mi to dojíst?
No tak, chutná to skvěle.
- Co ty na to? - Je to dobrota.
Jako malá jsem se sem chodila schovávat, když táta míval porady se stařešiny.
Chtěl mi ukázat, jak to na nich chodí,
protože jednou budu zodpovídat za celý kmen.
Byla to hrozná nuda.
Takže jsem chodila sem připravovat dezerty s babčama.
Fakt jsi jenom normální holka.
Myslel sis, že nejsem?
To ne, ale říkal jsem si, že jako princezna...
- ...budu nafoukaná? - Přesně. Teda ne.
Nejdřív jsem si to myslel, ale jsi obyčejná.
Ne, počkej! Nemyslím to nijak zle...
Asi bych měl přestat mluvit.
Chápu tě. Vím, že musím působit trochu...
ale to se ode mě očekává.
Nechápej mě špatně. Pro náš kmen bych se rozkrájela,
ale občas se prostě musím někam zašít a...
...dělat dezerty?
Taky tě chápu.
Doma jsem měl na starost ochranu vesnice.
Bral jsem to vážně.
Katara by řekla, že až moc, ale...
Byla to tvoje zodpovědnost.
Jo.
A kdybych do toho nedával všechno,
kdo ví, co se mohlo stát.
Dal jsem tátovi slib a hodlal jsem ho dodržet za každou cenu.
Občas jsem to ale chtěl hodit za hlavu.
Přál jsem si být...
...normální kluk?
Jo.
Odkud se známe?
Princezno Yue.
Je čas na večerní požehnání.
Díky, Hahne.
Mohl jsi zůstat na hostině, přišli by pro mě kněží.
To nestojí za řeč.
Vážně.
Vítejte u ledové zdi.
Odráží nájezdníky už přes sto let.
Náčelníku, chtěl bych se poradit s naším bratrem z jihu.
- O boji. - Se mnou?
Chceš se mě ptát na bojování?
Máš něco, co my ne.
Zkušenosti.
Pověz, používají vládci ohně kovovou zbroj?
Podle našich nákresů mají bodce na ramenou.
Ne, je z kůže a bodce už taky nemají.
Musím to říct zbytku čety. Půjdeš se mnou?
Jasně.
Skvěle.
Avatare Aangu,
jakou bychom podle tebe měli zvolit strategii?
Osobně bych ocenil, kdybys zahájil útok.
S tebou v čele...
Vzdušné techniky jsou především obranné.
Snažíme se konflikty odvracet.
Jenže ty nejsi jen vládce vzduchu... ale avatar.
Popravdě jsem další živly ještě neovládl.
Proto jsem přišel sem. Doufal jsem, že si tu najdu učitele.
My ale slyšeli, kolik lidí jsi zachránil.
Že jsi porazil celé oddíly vládců ohně i nejrůznější příšery.
Jak jsi to tedy zvládl?
Díky svým přátelům.
Vzájemně si pomáháme.
Měl ses na své pouti víc věnovat tréninku.
Zdá se, že avatar nám nepomůže.
Voda je život.
Umožňuje mu vzkvétat.
A léčí.
Mistr Pakku mi říkal, že k nám dnes zavítá výjimečný host.
Děkuju za pozvání.
Netušila jsem, že se léčení vodou pořád praktikuje.
Ale jistě, je to důležitá součást naší kultury.
Chceš to zkusit?
Musíš se naladit na energii, která proudí tělem,
a potom ji napojit na tu svoji.
Léčení...
není jen fyzický proces.
Vyžaduje empatii.
Musíš pochopit, jaké to je cítit bolest,
a odplavit ji pryč.
Máš talent.
Děkuju.
Učím se celkem rychle.
Museli jsme být pohotoví.
Blížící se ohnivá koule je skvělá motivace.
Kdy se vlastně dostaneme k bojování?
Prosím?
Základní techniky mám zvládnuté, ale potřebovala bych je zpřesnit
a posílit.
Ženy přece nebojují.
Naše schopnosti nezraňují, ale léčí.
Nechci být jenom léčitelka.
Léčení je vznešená a posvátná tradice.
To nejvyšší poslání.
Promiňte, tak jsem to nemyslela.
Jenom mi přijde, že mám větší nadání na boj.
Jestli můžu, radši bych trénovala bojové techniky.
V našem kmeni ženy bojovat nesmí.
Nesmí? To není fér.
Tak to u nás chodí.
Rozumím.
Je to super parta.
Dostali ten nejlepší výcvik, ale nikdo z nich neví, co je čeká.
Nezažili skutečný boj.
Určitě si povedou skvěle. Zvlášť když jim budeš velet ty.
Takže...
princezna Yue.
Je fakt skvělá.
Yue je obětavá, laskavá a štědrá.
Představuje nejvyšší ideály našeho kmene. Vzhlížíme k ní.
Máš ji rád.
Byli jsme...
zasnoubení.
Svatbu nám domluvili rodiče, ale když jí bylo 16,
rozmyslela si to...
na což má samozřejmě právo.
Ty jo.
Nikdy mi ale neřekla proč.
A ty...
bys do toho šel?
Vzal by sis ji?
Díky, že ses stavil vzdát hold avataru Kurukovi.
Přišel jsem udělat trochu víc.
Doufal jsem, že by mi mohl pomoct v té bitvě.
Vadí to?
Nikdo s ním už dlouho nemluvil.
Většina lidí na něj vlastně zapomněla.
Jako avatar se s nikým moc nestýkal.
Říká se, že mu svět duchů učaroval natolik,
že z něj moc nevycházel.
Což bohužel znamenalo, že byl skoro pořád pryč
a nijak nám nepomáhal.
Takže neplnil svoje poslání.
Všechny zklamal.
Podle mě pro to musel mít důvod.
To doufám, protože potřebuju pomoc
a on je jediný, kdo dokáže pochopit, čím si procházím.
Zdravíčko, Aangu.
- Vidím, že jsi dorazil na sever. - Jo, tvůj kmen je v nebezpečí.
Kjóši mi ukázala vizi,
ve které Národ ohně zničil Agna Qel’u.
Musím tomu zabránit.
To nejde.
Jestli ti ukázala, že sever bude zničen,
nic s tím nenaděláš.
Výsledek bitvy je ale pořád nejistý.
To, jestli Národ ohně zvítězí
a vládci vody přežijí,
záleží jedině na tobě.
Jsem jenom dítě.
Ne, jsi avatar.
Na ostrově Kjóši
mi Kjóši pomohla uvolnit obrovské množství energie.
Avatarský stav.
Jo! Říkala, že skrz něj získám moc tisíce vládců.
S ním bych Severní kmen zachránil.
Abys avatarský stav ovládl,
musíš si osvojit ostatní živly.
Kjóši převzala kontrolu nad mým tělem.
Nechala skrze mě proudit svoji sílu.
Ty si taky můžeš půjčit moje tělo.
To není možné.
- Je, Kjóši to dokázala. - Já nejsem Kjóši.
- Zvládl bys to. - Ne, nezvládl!
Když jsem se stal avatarem,
zjistil jsem, že se k nám ze světa duchů
pokouší dostat temné přízraky.
Musel jsem je zastavit.
Bojoval jsem s nimi celý život.
A tahle válka proti temným přízrakům
se mi podepsala na těle i duši.
V tomhle stavu
bych naši moc nedokázal ovládat
o nic líp než ty.
A ani přes všechno, co jsem obětoval,
jsem nedokázal zachránit toho, na kom mi záleželo nejvíc.
Vrhl se na mě dravý přízrak prahnoucí po pomstě
a moje milovaná Ummi
za to zaplatila životem.
Ten duch jí ukradl tvář.
- Koh. - Poslouchej mě, Aangu.
Jako avatar musíš na svoji pouť vyrazit sám,
jinak si to odskáčou tvoji blízcí.
Promiň, hledal jsem Kataru.
Měl bych jít.
Děje se něco?
Ne, jenom jsem...
trošku utahaný.
Možná by ses měl skočit „odmást“.
Já věděl, že jsi to ty!
- Jo. - Jsi ta liška!
Jo.
Jak je to možné?
Krátce po narození jsem těžce onemocněla
a táta prosil duchy, aby mi pomohli.
Pak... se stal zázrak.
Duch měsíce vyslyšel jeho prosby,
propůjčil mi kousek sebe sama a zachránil mi život.
Tu noc moje vlasy změnily barvu.
Takže jsi duch?
Jenom zčásti.
Jsem vlastně takový most mezi oběma světy.
Proto jsem se stala kněžkou.
Abych lidem pomáhala se spiritualitou.
Taky díky tomu můžu navštěvovat svět duchů.
Ve snech.
Takže si tam chodíš jen tak?
Ty bys toho nevyužil? Je to tam kouzelné.
To bych vyloženě netvrdil.
Nelíbilo se ti tam?
Ale jo, děsně.
Málem mě roztrhala nějaká obluda,
jiná mi skoro snědla obličej, prožil jsem si svoje nejhorší vzpomínky...
Nejhorší?
To je fuk. Neřeš to.
Přestaň.
Nezlehčuj to.
Stalo se to, když jsem byl ještě malý.
Zaslechl jsem, jak táta říká, že jsem ho zklamal.
Že nemám na to být válečníkem.
Nevěřil ve mě.
Víš, jak si tě pamatuju ze světa duchů?
Strachoval ses o svoje přátele.
Chtěl jsi jim pomoct, protože byli v nebezpečí.
Máš dobré srdce.
Díky tomu jsi výjimečný.
To z tebe dělá válečníka.
To samé by ti teď podle mě řekl i tvůj táta.
Musím se tě na něco zeptat.
Proč jsi odmítla Hahna?
Je to úžasný kluk.
Někoho takového by si přála každá holka.
Nikdy mě ale nenavštívil ve snech.
Přátelé jsou pro mě všechno.
Bez nich to nezvládnu. Díky nim jsem se dostal až sem.
Společně tu bitvu nějak vyhrajeme.
Jsme tým Avatar.
Nic takového neexistuje.
Avatar musí všechno zvládnout sám.
Přestaň myslet jenom na sebe
a zamysli se nad tím, co je nejlepší pro ně.
Jakožto avatar neseš na svých bedrech osud celého světa.
Sám.
Vyrobil jsem ti...
Medvěda!
Vlastně je to ryba. Vidíš?
Čau. Mluvil jsi s Kurukem?
Pomohl ti?
Ne, nepomohl.
Jsem na to sám.
Kataro. Jak to šlo s Yagodou?
Skvěle, ale mám otázku.
Kde budu během bitvy?
Ženy bojovat nesmí. Myslel jsem, že to víš.
Kdybych to věděla, nikdy bych s tím nesouhlasila.
Tady nejde o souhlas, ale o zajeté pořádky.
Je to hloupost a není to fér.
O tom nehodlám diskutovat.
S vládci ohně bojuju, co jsem odešla z vesnice. A co vy?
- To je jedno. - Proč?
Tohle není o nás, ale o tobě.
Nejsi dost silná... Ženy nejsou dost silné.
Nemáš žádný výcvik. Nejsi připravená položit život za naše město.
Nedopustím, aby se nám stalo to, co Jižnímu kmeni.
Nedovolí mi bojovat.
Schovávají se za zdmi tak dlouho,
že zamrzli v čase.
Měli bychom si promluvit s Yue.
- Nebo... - ...bychom je měli poslechnout.
Možná bys neměla bojovat.
Takovou bitvu jsme ještě nikdy nezažili.
Hodně lidí přijde o život.
Nemůžu o tebe a Sokku přijít.
A taky o nás nepřijdeš, Aangu.
Už jenom ta možnost by mě brzdila.
Místní potřebují avatara.
A s vámi nablízku to nezvládnu.
Jak mi asi budou říkat, až se to donese do hlavního města?
Třeba Dobyvatel Zhao má celkem šmrnc.
Jestli vaše plány chápu správně,
hodláte na Agna Qel’u zaútočit napřímo.
Město je ze tří stran obehnáno neprůchodnými ledovci.
A tu přední chrání ledová zeď.
Proč si myslíte, že uspějete, kde tolik jiných selhalo?
Protože mám něco, co všichni ostatní postrádali.
Na mojí straně stojí osud.
Navzdory naší propagandě
nejsou vládci vody ani slabí, ani zbabělí.
Jestli je podceníte, bude to mít tragické následky.
Nebojte se.
Naše flotila má jednak k dispozici nové, smrtící zbraně,
ale především...
jsem se osobně zasadil o to,
že zvítězíme.
Co to je?
Tohle...
je osud.
Chce na pevnost zaútočit zepředu jako býk v říji.
Něco kuje, ale nechce mi říct co.
Je nebezpečnější, než jsem čekal.
To mi došlo taky, když jsem plaval od trosek svého člunu.
Už tam skoro budeme. Máš nějaký plán?
Plán?
Plánuju otci dokázat, že jsem hodný jeho důvěry.
Plánuju avatara chytit jednou provždy.
Plánuju získat zpátky to, co mi náleží!
Takže žádný nemáš?
Dělám na tom.
Pořád mě překvapuje Zhaova troufalost.
Nikdy bych to do něj neřekl.
Mám pocit, jako by s někým spolupracoval.
S někým mnohem chytřejším.
Vyber si protivníka.
Ne.
- Musíš si vybrat... - Ne, už toho mám dost.
- Přestaň hrát ty svoje hry. - Že to říkáš zrovna ty.
Tohle je tvoje poslední šance. Bojuj, nebo selžeš.
Ne.
Jak se opovažuješ?
Chceš si mě vyzkoušet?
Tak mě nech jít.
Pusť mě do světa a já ti předvedu, co dokážu.
Ty tvoje hry mě už nebaví.
Pakku je idiot.
Je fuk, co si myslí ostatní.
Táta sice nevěřil, že ze mě bude válečník, ale stejně můžu dokázat velké věci.
Jde mi o to, že o svém osudu rozhoduju sám.
Stejně jako ty o tom svém. Na Pakkuovi ani nikom jiném nesejde.
Vyzvu ho na souboj.
Já vím, je to mistr.
Nejspíš se mnou vytře podlahu, ale to nevadí.
Celý život jsem se nechala omezovat a už toho mám dost.
Kataro.
Víš, jak jsi u toho chrámu říkala, že musíme jít s Aangem?
Že mu musíme pomoct zachránit svět?
Měla jsi pravdu. Kdybychom s ním nešli,
nikdy by mě nenapadlo, že dvě děcka jako my
mají proti komukoliv šanci.
Proti ohnivákům, vládcům země, spirituálním potvorám,
natož proti urostlým týpkům ze severu...
Jestli se mi to snažíš rozmluvit, moc ti to nejde.
Rozmluvit? Proč bych to dělal?
Snažím se ti říct...
ať mu nakopeš zadek.
Co se děje?
- Nebudu s tebou bojovat. - Jenom se bojíte, že se pletete.
Prosím tě...
Vrať se do léčebných chýší k ostatním ženám.
Dobře. Chceš se naučit bojovat?
Tak se uč.
Už máš dost?
Na víc se nezmůžete?
Musím přiznat,
že jsi skvělá vládkyně vody.
A stejně mě nenecháte bojovat.
Ne.
Takhle se mistr ještě nezapotil.
Byla jsi úžasná.
Jak jsi udělala ty ledové kotouče?
Naučíš mě to?
Teď už nikdo nemůže tvrdit, že nejsi silná.
To ne. Jenom že jsem prohrála.
A prohrála?
Říkal jsi, že nás nechceš nablízku, abys o nás nepřišel.
O tom, jestli budu bojovat, ale rozhoduju já, ne ty ani Pakku.
Vážně si myslíš, že jsme došli až sem, abychom tě opustili?
Ty náš troubo.
Nevím, jestli vás zvládnu ochránit.
To neřeš.
Nejsi jediný, kdo se strachuje,
že někdo může přijít k úrazu.
Tak už to v rodině chodí.
Kuruk, Roku i Kjóši říkali,
že to všechno musím dokázat sám.
Že osud světa leží na mých bedrech.
Tohle je minulost. A budoucnost zná jediný člověk.
Ten, který sepíše legendu o Aangovi.
Tím myslí tebe. Chápeš?
Saze.
Národ ohně je tady.
Dobře.
Vzhůru do boje.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová