Sok időt töltünk azzal, hogy elrejtsük a való énünket,
nehogy mások rájöjjenek, kik is akarunk lenni valójában.
Nehéz felidézni, hogy volt idő,
amikor még izgatottan vártuk, hogy megmutathassuk az igazi arcunkat.
Le a kalappal!
Jól áll neked az egyenruha.
Biztos? Meggyűlt a bajom a vállvédővel.
Tessék! Tökéletes.
- Mi a baj? - Semmi!
Ki vele!
- A kesztyűd rosszul van befűzve. - Tessék? Segíts helyrehozni!
Emlékszem az első haditanácsomra. Akkoriban kisebb ügyeink voltak.
Személyesebbek.
- Ozai ellenben élvezi, ha van közönsége. - Apám szívesen fogadja mások véleményét.
Inkább ne tedd próbára az elméletedet! Egyelőre csak figyelj és tanulj!
Így.
Hogy festek?
Mint egy herceg.
Irányt változtattunk! Ki adott erre parancsot?
- Jee hadnagy! Kérdeztem valamit. - Új parancs érkezett.
- De kitől? - Tőlem.
Túl régóta űzünk macska-egér játszmát. Úgy vélem, ideje új stratégiát bevetni.
Úgy véled?
Én üldözöm az avatárt.
Én vagyok e küldetés vezetője.
Én vagyok e hajó parancsnoka.
Én pedig
tengernagy vagyok.
Tűz Ura Ozai úgy látta jónak,
hogy én vezessem az avatár elfogására irányuló műveleteket.
Természetesen elfogadom a segítségedet.
Mi több, elvárom.
Minden erőforrásra szükségem lesz,
még a legcsekélyebbekre is.
Később visszajövök,
hogy megvitassunk néhány, a személyzetet érintő változtatást.
Addig is folytassátok!
Mi történt?
Jee, vegyük fel az eredeti irányt!
Nem hallottad?
Térjünk vissza az eredeti útvonalhoz!
Tudod, hogy mi a zendülők jussa?
Tudom. Éppen ezért nem tehetem, amit kérsz.
Zhao tengernagy világosan megfogalmazta, hogy nem szegülhetünk szembe vele.
Hagyjátok, hogy az a gerinctelen féreg megmondja, mit tegyünk?
Azt sem tudja, mi forog kockán!
Nem vehet el tőlünk mindent! Azok után, amiken átmentünk, nem!
Az elmúlt három évben csak egymásra számíthattunk,
és ez továbbra is így van.
Csak e hajó legénysége tudja, hogy mi áll mögöttünk.
Nem Zhao szolgált rá a hűségetekre.
- Hanem Zuko. - Hűség?
Tábornok! Már elnézést: az unokaöcséd nem ismeri a szó jelentését.
Különben sokkal jobban tisztelne minket, ha már három évig kitartottunk mellette!
De el kell tűrnünk a sértéseit, a gyalázkodást és a hisztit.
Hidegen hagyják az áldozataink,
mert ő sosem áldozott fel semmit.
Kérdezd meg bármelyikünket! Lehet, hogy Zuko herceg,
de nem a mi hercegünk.
Uram.
Tudom, hogy Zuko esendő.
De értsétek meg, hogy sok mindenen ment keresztül!
És sokkal többet tud az áldozatokról, mint amennyit ti valaha is fogtok.
AVATÁR – AZ UTOLSÓ LÉGHAJLÍTÓ
ÁLARCOK
Üdv, bölcsek! Örülök a találkozásnak.
Aang vagyok, és Roku avatár szentélyébe jöttem.
Ugyanis én vagyok az avatár.
Tudjuk.
Várj!
Hát nem a béke pártfogói vagytok?
Utána!
Melletted állok.
Ez elvezet Roku szentélyéhez. Siessünk!
- A közelben kell lennie! - Mindent tegyetek tűvé érte!
Hé! Csillapodj, kislány!
Szagot fogtunk, igaz?
Jól van, Nyla. Indulás!
Shyu vagyok.
Hiszem, hogy az avatár nem egy birodalmat képvisel,
hanem az egyesített világ reményét.
Sajnos a Nagy Bölcs és a többiek úgy hiszik,
hogy az ő igaz lelki vezetőjük a Tűz Ura.
Eltévelyedtek.
Szóval mindez Rokué volt?
Ezek az előző avatárok ereklyéi,
amiket a nagyapám gyűjtött össze megőrzésre.
Kapcsolatba kell lépnem Rokuval.
Csak ő segíthet megmenteni a barátaimat.
Feltartóztatom őket, amíg csak tudom.
Állj félre!
Nagy Bölcs! Ez a fiú az avatár. Benne rejlik a világ reménysége.
Emlékezz Roku avatár tanításaira!
A tűz nem uralhatja a többi elemet. Egyensúlyban kell léteznie velük.
Csakis egyvalaki hozhatja el az egyensúlyt: Tűz Ura Ozai.
Ő egyesíti a világot, nem az avatár.
És nem is sejted, mekkora hatalomra fog szert tenni.
Ez az utolsó felszólítás.
Állj félre!
Nem tehetem.
Akkor el fogsz égni a többi hitetlennel együtt!
Ki merészeli megzavarni az avatár nyugtát?
Hát én. Aang.
Nem szokás talán meghajolni az idősebbek előtt?
Valamint lesütni a tekintetedet?
És fél lábon ugrálni?
Ne haragudj!
Nem bírtam megállni.
Örülök, hogy látlak, Aang,
de mi tartott ilyen sokáig?
Azt hittem, hamarabb felkeresel majd.
Kyoshi avatár azt mondta, egyedül keressem a válaszokat.
Hogy ez az utam része.
Ez rá vall.
Kyoshi mindig is...
Azt vártam, te sem leszel más. Az avatárok nem egymás inkarnációi?
A szikránk közös, de mind különböző emberek vagyunk.
Én más vagyok, mint Kyoshi, ahogy te sem hasonlítasz egyikünkre sem.
Például mit mondott neked Kyoshi az avatárok szerepéről?
Azt, hogy ádáz, könyörtelen harcosnak kell lennem.
Hogyne. Van, amikor az avatárnak a megfélemlítésre kell alapoznia,
de azon túl, hogy harcos,
az avatárnak diplomatának is kell lennie.
Tehát erőszak nélkül is megoldhatjuk a világ gondjait?
Megpróbálhatjuk, de ha elbukunk, annak következményei lesznek.
Fájdalmas következményei.
Ám Kyoshihoz hasonlóan én is segítelek az utad során.
- Amiben csak kell. - Koh-ról van szó.
Ezt az egyet kivéve.
- Nem érted. - Nem, te nem érted!
Koh egy vérszomjas szellem,
aki képtelen módokon árthat neked.
Kérdezd Kuruk avatárt!
Nincs más választásom, és kifutok az időből!
Elragadta a barátaimat, és ha nem teszek valamit,
örökre odavesznek.
Kérlek. Úgy hallottam, te egyszer legyőzted.
Nem, sosem győztem le. Mindössze elvettem tőle valamit.
Lehet, hogy azért vagy most itt, hogy visszaadd, amit elvettél tőlem.
Mi volt az?
Egy totem, ami olyasmit képvisel, ami kell Koh-nak. Amit nem feledhet.
Ez a medál az arcok anyjáé volt,
egy ősi szellemé, aki minden élőlény számára arcot faragott.
Ő az oka, hogy nem ugyanolyanokként létezünk a világon,
valamint ő Koh anyja.
Koh is ugyanarra vágyik, mint mindenki más.
Családra.
Egy totem?
Ezért cserébe hátha megegyezne velem.
Köszönöm, Roku.
Aang!
Remélem, megmented a barátaidat.
De az az igazság, hogy az avatár számára a barátok...
nem többek tehernél.
Az avatárnak lehetetlen döntéseket kell meghoznia.
A világ érdekeit a sajátjaid elé kell helyezned.
Ebben egyetértek Kyoshival.
Bízz bennem!
Így sok fájdalomtól kímélheted meg önmagadat és a szeretteidet.
Velük meg mi történt?
Megbénították őket.
Minden rendben lesz.
Szóval te volnál az avatár? Nem értem, mire a nagy felhajtás.
El kell engedned.
Komolyan mondom! El kell engedned!
Szükség van rám. Te nem tudod, mi forog kockán.
Hallottam a meséket, hogy hogyan mented majd meg a világot.
De az a helyzet,
hogy van, akit nem kell megmenteni. Van, aki már kiismerte a világot.
Ott vannak a tűz- és földidomárok,
meg az akármilyen idomárok,
és mind akarnak valamit. Össze is csapnak, hogy megszerezzék.
Ha van eszed, csak hátradőlsz, és kivárod, hogy elüljön a por,
és a romok közül kikaparod a maradékot.
Részemről a világ jól van úgy, ahogy van.
Lejárt az idő, avatár.
Sikerült.
Tényleg elkaptad!
Nyugodtan számold meg!
Bízom benned. Tudod, miért?
Mert ha kevesebb, úgyis megtalálsz minket?
Mert annyira bájos vagy!
Azért vigyázzatok! Sokan loholnak a nyomában.
Egy csomó vadász. Akikkel nem érdemes ujjat húzni.
Viszlát, avatár!
Kérlek! Hadd tegyem meg, amit kell, aztán esküszöm, visszajövök!
A barátaim veszélyben vannak! Csak én menthetem meg őket!
Ha nem megyek el értük, örökre elveszítem őket.
Miért? Miért nem figyelsz rám?
Tudod te, milyen, amikor számítanak rád?
Amikor tőled függ valaki más élete?
Tudom.
Akkor kérlek! Hadd mentsem meg őket!
Nem.
Biztos nem voltál mindig ilyen.
Mégis mi történt veled?
A Föld Királyságának erői a déli partra tömörültek.
- Hiába is próbáltuk oldalba támadni őket. - És ha két irányból kísérelnénk meg?
Egy sziklafal védelmébe vonultak. Nem lehet meglepni őket.
Te mit tennél?
- Felség, én azt... - Nem te.
Zuko!
Te mit tennél?
Szarv alakzatban támadnék. Hagyjunk nekik menekülési útvonalat!
Nem figyeltél a tábornokra? Egy sziklafal óvja őket.
Tundratankkal feljuthatnánk a tetejére.
Földidomárokról beszélünk.
A tankjainkat pillanatok alatt elnyelné a föld.
Én...
Tábornok!
Előreküldhetnénk egy hadosztályt ide.
Amíg az ellenség tűzereje rájuk összpontosít,
össztűz alá vehetnénk őket innen és innen.
Ha a sereg közepébe küldjük őket, hogy vonulnak vissza?
Sehogy.
De akkor odavesznek!
Fel fogjátok áldozni őket.
Az áldozat a háború része.
Melyik hadosztályt ajánlanád?
A 41.-et. Túlnyomórészt újoncokból áll.
Ők feláldozhatóak.
Legyen!
Ezt nem tanulhatod meg tankönyvekből.
A kisfiúknak nem lenne szabad háborúsdit játszaniuk.
Ez a terv borzalmas.
Hogy mit mondtál?
Azt, hogy ez a terv borzalmas!
Katonák fognak meghalni, de miért? Ez méltatlan a Tűz Népének tisztjéhez!
- Van merszed megkérdőjelezni a... - Elég!
Erre csakis egy megoldás van.
Az Agni Kai.
Nem vagyunk egyedül.
Félre az utamból! Tudjátok, ki vagyok?
Persze hogy tudjuk.
Miként azt is tudjuk, hogy szembeszegültél a parancsommal.
Ami azt jelenti, hogy nemcsak engem, hanem apádat sem tiszteled.
Bár a rólad hallottak alapján ez nem is olyan meglepő.
- Átvesszük az avatárt. - Csak a holttestemen át!
Csábító.
Ugyanakkor...
Yuyan íjászok.
Ozai kegyesen a szolgálatomra bocsátotta őket.
Úgy tartják, ezer lépésről is képesek lelőni a lámpáslégy szárnyát.
Úgy vélem...
ez aligha jelent számukra kihívást.
Hová viszitek?
Az éjszakát Pohuai erődjében töltjük. Aztán irány a Főváros.
A Tűz Ura már minden bizonnyal alig várja a zsákmányt.
Már régóta áhítozik rá, én pedig nem akarok csalódást okozni neki.
Csalódott már éppen eleget.
A Keleti-hágón át eléjük vághatunk.
- Zuko herceg. - Az íjászok.
- Zhao őrségbe fogja állítani őket, de... - Zuko!
Pohuaiba nem lehet behatolni. Mi másért mondta volna meg Zhao, hogy oda megy?
Tudja, hogy öngyilkosság lenne megtámadni. Egész seregek vallottak már kudarcot.
Arról már nem beszélve, hogy Pohuai a Tűz Népének területén fekszik.
Száműzettél, nem mehetsz oda!
- Nem számít! - Ozainak igen! És ha megtudja...
- De az avatár... - Az avatár oda!
Egyelőre.
Jelenleg Zhaónál van minden előny.
De előbb vagy utóbb hibázni fog, és akkor meglephetjük.
Addig viszont
várnunk kell.
Jegyezd le!
A Tűz Ura minden részletre kíváncsi lesz.
Tedd egyértelművé, hogy mindent megtettem, hogy elkapjuk!
És szőj bele pár gondolatot magától az avatártól is!
Az utókornak, ha nem is a Tűz Urának.
Szóval?
Avatár.
Hallottál már rólam a foglyul esésed előtt is?
Vagy csak most először?
Kérlek. El kell engedned!
Nem. Négyen őrzik, nem hárman.
Továbbá a keze és a lába is meg van bilincselve.
- Figyelj már oda! - Ártatlan életek forognak kockán!
Nem hagyhatok megint cserben mindenkit.
Még egyszer nem.
A helyedben
kevesebbet őrlődnék a múlton,
és inkább a jövőre gondolnék.
Én nem a jövőm miatt aggódom.
Tényleg?
Hát, én a te helyedben aggódnék.
Ugyan, nem fognak megölni! Ha meghalsz, csak újjászületnél.
Mi pedig újra feltúrhatnánk érted mindent. Így hát élni fogsz.
Még ha nem is jól.
Puffoghatsz, amennyit csak akarsz! Úgysem változtathatsz a sorsodon.
Mit csinálsz? Ezt nehogy leírd!
A tűz hűséges fiai és lányai vagyunk.
A felsőbbrendű elemé.
Eddig mindössze egyvalami állt a győzelmünk útjában.
Az avatár.
Ma viszont véghez vittünk valamit, ami korábban senkinek sem sikerült.
Elfogtuk az avatárt!
Ez azonban csak az első lépés.
Roppant csatákat kell még megvívnunk.
De nem ma este.
Ma este
ünnepelni fogunk!
És a Tűz Népének dicsőségét fogjuk méltatni!
Hó!
Mindent beszereztél?
Meghiszem azt! Annyi bort, amennyit csak lehetett.
Nem semmi éjszakánk lesz, igaz-e?
Csak kevesebb tűzköpés legyen, mint Ahn születésnapján!
Végre visszanőtt a szemöldököm.
- Tiszta. - Kaput kinyitni!
- Nicsak! Megjött az ital! - Részegen a rusnya képed is tűrhetőbb!
Ki van ott?
Riadóztass!
Te meg ki vagy?
Rendben. Meneküljünk! Később megbeszéljük.
A beszédem teljes egészében szerepeltesd,
de a „hűséges” helyett írd, hogy „hithű”!
Emberközelibbnek hangzik.
És gondoskodj róla, hogy a Nagy Bölcs kutatásához minden meglegyen!
Melyik is? Hűséges vagy hithű?
Megszökött az avatár!
- Fent! A falon! - Nem érheti el a kaput!
Az avatár! Állítsátok meg!
Fogj egyet!
Kapaszkodj!
Tüzet szüntess!
Az avatárra élve van szükségem.
Te meg mit művelsz?
Kaput kinyitni!
- Uram? - Nyissátok ki!
Gyerünk!
Kaput kinyitni!
Így is eltalálod?
Akkor lődd le!
Végezzetek a zsoldossal,
és hozzátok vissza az avatárt!
Gyorsan!
Hová tűntek?
Nézd meg arra!
- Láttál valamit? - Nem. Semmit.
Erre!
Nem messze van a csónakom.
Nincs hová mennünk, amíg rajzanak itt a katonák.
Erre!
Inkább ne mozogj!
Megsérültél.
- Segítenék! - Nem kérek belőle.
Jól van.
Ahogy akarod.
Mi van?
Semmi.
Feltehetek egy kérdést?
Egy kicsit talán személyes lesz.
Kecske- vagy nyúlszőr?
A kalligráfiaecseted. Kecske- vagy nyúlszőr?
Nagyon szépek az írásjegyeid. Én sosem tudnék így írni.
A szerzetesek makiürülékhez hasonlították az ecsetvonásaimat.
Figyelj!
Tudom, hiba volt elvennem a naplódat.
És sajnálom.
De életmentő volt. Komolyan.
Olyan dolgokat tudtál a korábbi avatárokról, amiket senki más!
A légi nomádok szerzetesei mind meghaltak.
Csak a naplódra támaszkodhattam.
Számtalan éjszakán át olvasgattam.
Sokat segítettél.
Úgy értem, a naplód segített sokat.
Kecskeszőr.
Merevebb. Jobban kezelhető.
A tanáraim minden reggel gyakoroltattak.
Nem edzhettem, amíg nem készültem el 100 függőleges és 100 vízszintes vonással.
Nálam is ez volt! Csak kalligráfia helyett spirituális tanulmányokkal.
Meditáció helyett valójában egy csomószor aludtam.
Folyton rajtakaptak. A horkolás nyilván nem segített.
Ők a Tűz Népének katonái.
Igen.
A te oldaladon állnak. Miért harcolsz ellenük?
Nem állnak az én oldalamon.
De idővel így lesz. Amikor elkaplak, és visszaviszlek...
Ha elkaplak, hazamehetek.
És újra én lehetek a Tűz Urának jogos örököse.
Ezt akarod? Hogy te lehess a következő Tűz Ura?
Igen. Persze! Mindenki ezt várja tőlem.
Gyatso. Így hívták a tanáromat.
Ő azt mondta, ne foglalkozzunk mások elvárásaival.
Tudom. Nem könnyű.
Elvégre én vagyok az avatár, és mindenki ezt várja tőlem.
És folyton ez jár a fejemben.
Talán lehetsz más, mint a többi tűzidomár.
Talán lehetnél náluk jobb.
A Tűz Ura helytelenül cselekszik.
Nem kell olyannak lenned, mint ő.
Te lehetnél könyörületesebb.
Hogy merészeled?
A Tűz Népének koronahercege vagyok! Rólam vesz majd példát minden tűzidomár.
Apám pedig nagyszerű ember.
Könyörületet akarsz?
A könyörület a gyengeség jele.
Sajnálom. Nem akartalak bántani.
Valami azt súgja, hogy már így is túl sokat bántottak.
Készülj fel!
Apám?
De azért vagyok itt, hogy Li tábornokkal párbajozzak.
Azért vagy itt, mert nem tiszteled a seregünket.
- Ez nem igaz. - Csakugyan?
Akkor sem, amikor borzalmas tervekkel állnak elő?
Az én terveim!
Az én stratégiám. Az én hadseregem. Ezeket sértetted meg.
Bocsáss meg a tiszteletlenségemért!
- Felállni! - Ne! Kérlek, apám!
Állj fel!
Testvér!
Ne csináld!
Hiszen a fiad!
Az még elválik.
Állj fel, és harcolj, Zuko herceg!
Hogy végre tiszteletet tanulj!
Ez minden, amit tudsz? Adj bele mindent!
A könyörület a gyengeség jele.
A katonák visszavonultak.
Így feltűnés nélkül visszajuthatsz a hajódra.
Tudod, mi a rossz abban, hogy száz éve születtem?
Hiányoznak a barátaim.
Például Kuzon.
Hihetetlen volt.
És a Tűz Népének szülötte.
Ha akkoriban találkozunk...
lehettünk volna barátok?
Térj nyugovóra, uram! Mi őrködünk. Szólunk, ha megtudunk valamit a hercegről.
Köszönöm, hadnagy, de várok még egy kicsit.
Egyébként tévedtek.
Azt hiszitek, tesz rátok.
De Zukóra ennek az ellentéte igaz. És a legénysége különösen fontos neki.
Hogyne, uram.
Hadnagy! Eszedbe jutott valaha,
hogy miért lettetek e küldetés tagjai?
Az orvos külön a te számodra készít egy különleges balzsamot.
A jó hír az, hogy a látásod megmarad.
Így szerencsédre továbbra is fürdőzhetsz a szépségemben.
Most nem alkalmas.
- Szót váltanék a fiammal. - Megsérült.
- Felépül. - De sosem gyógyul meg.
Az orvos szerint egykettőre talpra állsz.
Ezek szerint a tested erős. Helyes.
A lelkednek azonban
még edződnie kell.
Ma visszafogtad magad.
Meglehet, a tisztelet jelének szántad. Pedig a gyengeségé.
Ki kell irtanunk belőled ezt a gyengeséget.
Meg kell szabadulnod a gyengeségtől, hogy erős lehess!
Ez tesz minket a Tűz Népévé.
Ezért áldozzuk fel a 41. hadosztályt.
Ez az, amit meg kell tenned.
Olykor a gyengék erősebbé válnak.
Olykor csak adni kell nekik egy esélyt.
Hibát követtem el.
Oltalmaztalak téged, hát elpuhultál, mint az anyád.
Nos, mivel a palota falai között láthatóan nem fejlődsz,
a külvilág elvárásai hátha jobb tanáraiddá válnak majd.
Most azonnal távozz innen! És addig nem is térhetsz vissza,
amíg...
meg nem birkóztál a nemzetünket fenyegető legnagyobb veszéllyel.
Keresd meg, ejtsd foglyul, és hozd elém az avatárt!
Addig nem lépheted át a határt, amíg nem teljesíted a feladatodat!
A legszigorúbb büntetés terhe mellett!
Ozai! Nem teheted!
A döntésem végleges.
És ha már úgy fáj a fejed a 41. hadosztály miatt,
vidd őket magaddal!
Ők a legénységed.
A 41. hadosztály?
De hát azok mi vagyunk!
Az unokaöcsém áldozatának köszönhetitek az életeteket.
Van ott valami!
Ő az! Dobd le a kötelet!
- Megsebesültél! - Jól vagyok.
Nézessük meg valakivel!
Volt már rosszabb is.
Nem fogom megkérdezni, merre jártál, de a jövőben, unokaöcsém,
értékelném, ha tudatnád velem, hogy élsz-e, vagy meghaltál.
Vagyunk ugyanis néhányan, akiket érdekel...
az ilyesmi.
Vigyázz!
A hercegünk visszatért.
Mi ez az egész?
Hiányozhattál nekik a zenés esten.
Mit meg nem teszünk, hogy elrejtsük való énünket a világ elől!
Talán azért, mert nem akarjuk,
hogy mások tudják, mennyit jelentenek nekünk.
Ami érdekes, hiszen valójában bármire képesek lennénk értük.
Óriási távolságokat teszünk meg.
Kockáztatjuk az életünket.
Akár szörnyekkel is megküzdünk.
De félünk beismerni, hogy szükségünk van másokra.
Egyesek szemében ez ugyanis a gyengeség jele lehet. Teher.
Végtére is, van-e nagyobb fájdalom, mint elveszteni valakit, akit szeretünk?
Legfeljebb az...
Gyatso?
...amikor ráébredünk, hogy egy szerettünk hátrahagyott minket.
Megbeszélhetnénk ezt akkor, ha visszajöttem?
Persze.
Ha megmentettem a barátaimat, több időnk lesz.
Gondolom, ezért érezzük szükségesnek a bujkálást, és hogy megvédjük magunkat.
Álarcot öltünk magunkra.
Nem nehéz megérteni az okát.
Azt viszont nehéz felfogni, hogy olykor...
az álarc maga a való énünk.
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina