Hej!
Ima li koga?
Nisam ja kriv za te požare!
Ni za borbu!
Štedi glas.
Vojnici Kraljevstva zemlje nisu osobito tolerantni,
čak i u najboljim okolnostima.
A ovo ni u kojem slučaju nisu najbolje okolnosti.
Generale Iroh.
Drago mi je što te vidim, mladi avatare.
A Zuko?
I njega su zarobili?
Nadam se da nisu. Uz malo sreće već je na pola puta do broda.
On je kriv za sve ovo.
Započeo je borbu i pobjegao bez vas.
Sve mi je jasnije kakav je on.
Sumnjam.
Što mislite da će biti s nama?
Ne znam.
Ali iz iskustva znam da gospodari zemlje nisu milostivi prema palom neprijatelju.
Je li to istina?
Surađivali ste s neprijateljem?
To je komplicirano.
Pitanje je jednostavno. Pomagali ste gospodarima vatre?
Jesam.
Teo.
Htio sam te zaštititi.
Rekli su da će nas ubiti
i tad napasti grad ako im ne pomognem.
Omashu još stoji samo zahvaljujući tim mojim uslugama gospodarima vatre.
Usluge? Tako ti zoveš davanje oružja neprijatelju?
Oružja? Ne, samo manje važnih nacrta. Ništa upotrebljivo u ratu.
U pogrešnim rukama sve može biti oružje.
Osobito u rukama Naroda vatre.
Sokka.
Imaš iskustva s teškim odlukama.
Tvoj otac morao je otići u rat
i ostavio tebe, dječaka, da se brineš za sve.
Radimo sve što moramo
da bismo preživjeli.
Pristajemo na kompromise
kako bismo izdržali.
Moj otac nikad to ne bi učinio.
Našla sam ga.
Aang je u zatvoru.
AVATAR: POSLJEDNJI GOSPODAR ZRAKA
U MRAK
PRIJE 100 GODINA
Aang.
Hej, Aang.
Bumi! Kako napreduješ?
Zauzimanje stava lako mi ide, ali oblikovanje je teško.
Kako to misliš? To izgleda baš kao nebeski bizon!
Ali trebao bi biti jazorovka.
Siguran si?
Gospodari zemlje rade najbolje cigle.
Ne vide se spojevi.
Zato su njihovi gradovi čudesni.
Palače od kojih zastaje dah, tornjevi koji prkose gravitaciji.
Neprobojni zatvori.
Draži su mi manje depresivni dijelovi Omashua.
Gradovi su poput ljudi.
Uvijek imaju mračnu stranu.
Sad sve strane izgledaju mračno.
Ovakve stvari događaju se posvuda.
Tako je to u stogodišnjem ratu.
Koji je započeo Narod vatre.
I koji Narod vatre može okončati.
Kad bi to bilo tako jednostavno!
Moj brat, vladar vatre, sve to vidi vrlo skučeno.
Pobjeda ili poraz.
Ništa drugo nije važno.
Čak ni voljeni ljudi koje je putem izgubio.
Zato me Zuko želi uloviti?
Da bi dobio ovaj rat za svog tatu?
Zukova pobjeda ne bi bila u dobivanju rata,
nego u vraćanju u stari život.
Možete mu pokazati da je ovo pogrešno. Poslušat će vas.
Mislim, bar vam toliko duguje.
Baš suprotno,
ja dugujem njemu.
Nikad mu se neću moći odužiti.
Nemoguće!
Zatvor Omashua u srcu je planine, okružen čvrstim stijenama.
Put do njega vodi samo kroz palaču.
Žao mi je. Avatar je izgubljen.
Nećemo ostaviti Aanga.
Možete nas uvesti u palaču.
Ne poslije ovog danas. Žalim.
A tuneli?
Tuneli?
Tajni tuneli skriveni pod planinom.
Navodno su se utemeljitelji grada krišom sastajali u njima.
- Bajka! - Rekao si da si ih vidio.
Ako i to nije bila laž.
Da, tuneli postoje, ali nestabilni su.
Ne možete izaći iz njih.
Ako vjerujete pričama, čuvaju ih osvetoljubivi duhovi.
Dakle, to nisu samo tajni tuneli.
To su ukleti tajni tuneli?
Čak i kad bih znao izlaz iz tunela,
ne mogu zaobići stražare.
To prepustite nama. Samo nas uvedite u tunele.
Kamo ga vodite?
U Jamu.
U Jamu?
Radni logor za ratne zarobljenike.
Nitko više nikad nije vidio nikog koga su poslali onamo.
Ti nećeš biti te sreće.
Ti ideš kralju.
Ove karte nemaju smisla. Ova upućuje na istok.
A ova na jug.
A ova, pak, pokazuje spiralni put prema gore.
Što je?
Moj kontakt s Narodom vatre.
Dogovorite sastanak. To recite generalima ovdje
pa neka oni postave klopku i uhite špijune.
Ne. Gospodari vatre bili su jasni.
U slučaju otpora napast će svime što imaju.
Neka dođu.
Avatar nam se vratio.
Dosta je bilo skrivanja.
Vrijeme je za borbu.
Vaše Veličanstvo.
Zatvorenik kojeg ste tražili.
Borio se i uništavao tuđe vlasništvo.
Ugrožavao je ljude.
I gospodar zraka je.
Korijen lotosa, kora bora, sušeni jasmin.
Korijen lotosa, kora bora, sušeni jasmin
i vrela voda, neka se namače dvije minute!
Čaj?
Može.
Griješiš za njega.
- Vidjeli smo ga. - Griješiš!
Nije samo gospodar zraka.
Upravlja svim elementima.
Spasitelj je svijeta.
On je
avatar.
I sjajno baca žabice.
Bumi?
Zdravo, Aang.
Bumi!
Kako si još živ?
Zdrav život, dobra prehrana i sreća. Ili je to možda ipak nesreća?
Važnije je pitanje kako si ti još živ.
I kako si još dijete?
Duga je to priča.
Kora bora?
Koja ti je budala rekla da u to staviš koru bora?
Ti.
Vodite ga...
na gozbu.
Jete.
Izdala si nas.
Izdala?
Spriječila sam te da ubijaš nedužne.
Nedužne? Špijuni, izdajice. Njih si htjela spasiti?
Nisu ti svi ovdje neprijatelji.
Ako si protiv nas,
ti jesi.
Život na Južnom polu možda je lak,
ali ovdje moramo donositi teške odluke. Tako je to kad ratuješ.
Mislio sam da si uz nas.
Uz mene.
Zaboravio si za što se boriš.
Rekao si mi da se prisjetim majke. Jesam.
A ona nije htjela da ikad budem ogorčena.
Tako znam da si na pogrešnoj strani i ne boriš se za ono što voliš.
Boriš se zbog mržnje.
Kao i gospodari vatre.
Nisam nimalo kao gospodari vatre.
Zbogom, Jete.
Gle koju moć imaš! To možeš zahvaliti meni!
To nisi učinio ti.
Ja sam.
Ti!
Nije ti mjesto ovdje.
Poslali su me da odvedem zatvorenika.
Ali... Eto, malo kasnim.
Ako moj zapovjednik to dozna... Već imam dovoljno problema.
Starog su odveli u Jamu. Taj drugi još je ovdje.
Drugi?
Da, onaj mali ćelavi. Kralj ga je htio vidjeti.
Onda, samo ćeš tako stajati?
Što ćeš učiniti?
Za objed imaš dva izbora.
Rebrica s Klokanskog otoka.
Samo što ti ne skaču u usta!
Ili juha od morskih trava.
Navodno ti „vlati” boju u obraze.
Ta je bila dobra!
Juhu ću.
Ne jedem meso.
Tako je. Ne jedeš.
Dobar izbor.
Čekaj. Je li to bio test?
Molim? Kakav test?
Ma ne! Više kao neka igra.
Oduvijek si volio igre.
I tako, kažeš, stotinu si godina bio smrznut u ledenjaku?
To je sigurno bilo lijepo.
Nije! Bilo je strašno!
Ma daj! Pa nije moglo biti tako loše.
Svijet gori, ljudi umiru,
a ti si sve to lijepo prespavao.
Pobili su sve gospodare zraka.
A nije me bilo da im pomognem.
Aha, da, ti redovnici oduvijek su bili u oblacima. Jelda?
To je bila tragedija.
A mogla bi se ponoviti.
Zato moram otići do Sjevernog plemena vode
što je prije moguće
i zato me moraš pustiti.
Tako da mogu spasiti gospodare vode.
Okrećem novi list i idem.
Bumi! Ovo je važno.
Nije te briga?
Briga?
Ti se meni usuđuješ reći da bi me trebala biti briga za to?
Vodiš li ti istu borbu već cijelo jedno stoljeće?
Jesi li gledao kako cijeli tvoj svijet gori oko tebe?
Reći ću ti nešto, avatare.
Možda jesi star stotinu godina,
ali nisi proživio stotinu godina,
a kamoli ovih stotinu godina.
Neću povjerovati da si izgubio nadu.
Ne ti, Bumi.
Ma zbilja?
Izazov prihvaćen.
Ovo ne može biti točno.
Ovo je jedini ulaz u planinu.
Jesi li sigurna?
Slušaj.
Čuješ li
glazbu?
Kad se nađeš u tmini
I oko sebe vidiš samo kamenje i stijene
Baš dobro. Uzmi to.
Sjeti se da dragocjen dar
Leži u dubini
Protresi.
Zato malo kopaj pa ćeš naći
Dragulj mog srca
Da
Aha, to nije bilo loše. Što radite ovdje?
Mi? Što vi radite ovdje?
Radimo to što radimo.
Da, ali zašto baš ovdje?
Zbog akustike.
Najbolja u Omashuu.
Čujete?
Sklad. To je najvažnije.
Sklad, glazba, ljubav.
Ako je njima ovdje dobro, tuneli onda nisu tako strašni.
Tuneli? Ne, ovo nisu tuneli.
Ono su vam tuneli.
Ne bih ušao u njih.
Nemamo izbora.
Moramo naći prijatelja.
U tom slučaju
trebali biste vidjeti ovo.
To je priča o dvije ljubavnice.
Oma i Shu upoznale su se na planini koja je razdvajala njihova sela.
Sela su bila zaraćena pa nisu mogle biti zajedno.
ali jako su se voljele pa su našle rješenje.
Od jazorovka su naučile upravljati zemljom i bile prve gospodarice zemlje.
Probile su tunele kako bi se krišom sastajale u njima.
Ali Oma jedan dan nije došla.
Poginula je u napadu.
Shrvana Shu iskoristila je moć gospodarenja zemljom
kako bi pokorila oba sela.
Sve ih je mogla uništiti.
Ali umjesto toga proglasila je kraj rata.
Oba sela udružila su se u izgradnji grada u kojem će živjeti u miru.
Taj veliki grad prozvali su Omashu u spomen na njihovu ljubav.
„Ljubav je najsjajnija u tami.”
Upamtite to,
pogotovo ako odlazite u mrak
iz kojeg se nitko nije vratio živ.
Dvije ljubavnice...
Sve će biti dobro. Nemamo se čega bojati.
Tako je. Gnjevni duhovi ne postoje.
Tajni tunel
Kroz planine
Tajni, tajni, tajni, tajni tunel
Da!
Nema im spasa.
Cijela jedinica gospodara zemlje za samo jednog starca.
Polaskan sam.
Stoj!
Samo mjera opreza.
Mnogima ovdje puno bi značila informacija
da je slavni Zmaj Zapada ovdje.
General Naroda vatre koji je 600 dana vodio opsadu Ba Sing Sea.
Mnogi bi htjeli uzeti pravdu u svoje ruke.
A to ne smijemo dopustiti.
Mogu li vam ikako olakšati ovo putovanje?
Dobro sam.
Hvala.
Sigurno? Ne ustručavajte se reći.
Dug je put do Jame.
A ja imam vremena napretek.
Uzjašite!
Želiš ići na sjever.
Na sjeveru nije dobro.
Gori po cijelom sjeveru.
Nemam izbora. Moram otići onamo.
Poslušaj moj savjet. Izravan put nije uvijek najbolji.
Trebao bih poći neizravnim putem?
To znači da moraš paziti kuda ideš.
Bumi, što je ovo?
Bumi, što pokušavaš dokazati?
Dokazati?
Možda ti želim pokazati da za avatara nema lakog puta.
Možda se samo želim igrati kao što smo se nekad igrali.
A možda samo želim zagristi tvrdi slatkiš.
Stižem, striče.
Ovuda.
Tako piše na karti?
Karta je nejasna, ali imam predosjećaj.
Predosjećaj?
Da, predosjećaj.
Vidiš to?
Ugasi svjetlo.
Ma vidi ti to!
„Ljubav je najsjajnija u tami.” Shvaćaš? To je bio trag.
Ovdje mora biti mrak da bismo mogli slijediti svjetlo.
Tako ćemo naći put.
Svjetlo kristala?
Ima ih posvuda.
Na zidovima. Na tlu.
- Razasuti su bez reda. - To je put.
Svijetleće kamenje nije ljubav u tami.
Pjesnička sloboda. Trubaduri su rekli da je ljubav odgovor.
Ona pokreće svijet.
Sad slušaš trubadure?
- Sokka, čekaj! - Katara, u čemu je problem?
U tome što me ne shvaćaš ozbiljno.
Opet to.
- Više nisam curica. - Ali tako se ponašaš.
Ti se ponašaš kao da sve znaš,
a nisi ni znao da ti izdajnik laže.
- Ti si se zatreskala u terorista! - Nisam!
- Niste trebali razgovarati. - Nećeš mi to braniti!
- Ne možeš me ignorirati. - Mogu kad radiš gluposti!
- Tata me zadužio za ovo. - Nisi on!
Očito više nismo u Vučjoj Uvali, ha?
Nismo.
Zamisli da nas baka sad vidi.
- Da nam je sad njezina sušena tuljanovina! - Ili rezanci.
S vrućom juhom.
Ubrzo ćemo to jesti.
Zbilja to misliš?
Ne znam.
Dođi.
Moramo poći.
Sušena tuljanovina. Nikad mi nije jasno kako to možeš jesti.
Dovedi ga ovamo.
Osedlaj ga.
Gospodari vatre ne trebaju vodu, je li?
U Ba Sing Seu
morali smo štedjeti vodu poslije prve godine opsade.
Budući da smo bili vojnici, imali smo posebne povlastice.
Ali moj brat...
Bio je meka srca.
Skupljao bi hranu i vodu od svojih ljudi i davao ih djeci.
Bio je na straži one noći kad ste spalili istočni zid.
Kad smo ugasili požar, više nismo imali što pokopati.
Imao je 19 godina.
Toliko mrtvih.
Toliko borbe.
A Ba Sing Se i dalje stoji.
Je li se isplatilo?
Bili smo u ratu.
Bio sam vojnik.
Bio si koljač!
Znaš...
Još osjećam smrad dima kad noću legnem spavati.
Nikad ne nestaje.
Rat nas gura do ruba.
Nekima od nas ne sviđa se ono što ondje vidimo.
To bi trebalo značiti da se kaješ zbog toga?
Nisam mislio na sebe.
Gospodine.
Odstupite.
To je zbilja istina, ha?
U vama nema ljudskosti.
Nemaš pojma kako je kad nekog izgubiš!
Zbilja je napustio opsadu?
Da, nakon što mu je sin poginuo.
Sin mu je umro kao junak, a njega će vječno pamtiti kao kukavicu.
Brate, neka te utješi pomisao da će Lu Ten zauvijek biti upamćen
kao veliki ratnik Naroda vatre.
Hvala, Ozai.
Njegova žrtva bit će legendarna.
Striče.
Ovo je velika čast za tebe i Lua Tena,
koji je umro služeći Narodu vatre.
Kad mi učenje nije dobro išlo i kad otac nije bio zadovoljan,
Lu Ten mi je dao ovo.
Dobio je to zato što je bio najbolji u svojoj klasi za obuku časnika.
Rekao je da ovo pripada nekom kome je suđeno da radi velika djela.
To me osnažilo.
Lu Tenu to nije trebalo jer je bio snažniji od svih koje sam poznavao.
To ti sve bolje ide.
Vježba i dobre upute.
Da? Iz svitka?
Da.
A i Jet mi je pomogao oko nečeg.
Izgubio je obitelj, kao i mi.
Zna koliko uspomene na to mogu sputati.
Zahvaljujući njemu shvatila sam
da razmišljam samo o maminoj smrti, a ne životu.
Jet je pošao pogrešnim putem, ali gurnuli su ga u to.
Kao i Saija.
Sai mi je rekao da bih trebao biti inženjer.
To mi je pravi poziv.
- Vjeruješ to? - Ne znam.
Ali lijepo je čuti da imam što ponuditi svijetu.
Osim što sam sjajan borac.
Sokka.
Ono što sam rekla o tebi i tati...
Zaboravi.
Vodio si pleme i štitio nas bez ičije pomoći.
Tata taj teret nije morao nositi sam.
Bilo ti je teže nego njemu.
To nije u redu.
To su obični kristali, kako sam i mislila.
Ovo ne bi trebalo biti ovdje. Bili smo ovdje i nije bilo zida.
Kako je to moguće?
Nije.
Osim ako...
Ako se tuneli ne mijenjaju.
Iza ovih vrata krije se strašan izazov.
Pravi test koji će pokazati jesi li spreman za ulogu avatara.
Bumi.
Ovi izazovi, igre i testovi nemaju smisla.
Već stotinu godina ništa nema smisla.
Nisi ti ovakav.
Bumi kojeg poznajem veseli je dječak koji voli zabavu,
koji voli bacati žabice i uvijek misli na prijatelje.
Vjerujem da je taj dječak još ovdje.
Vrlo lukavo.
Tebi je sve igra, je li, avatare?
Koga briga za odgovornost!
Koga briga za, recimo, spašavanje svijeta!
Ma ne. Bolje je kad se samo zafrkavaš. Je li?
Pa,
odigrajmo još jednu, posljednju igru.
Kao što sam obećao.
Još jedna, posljednja igra, avatare.
Najjednostavnija igra.
Ti protiv mene.
Do smrti!
Kako se tuneli mogu mijenjati?
- Znala sam da kristali ne pomažu. - Poslije likuj.
Je li mi se to pričinilo?
Jazorovka.
Hajde.
Hajde!
Svi smo vidjeli dovoljno smrti.
Tako je kad si milostiv prema gospodaru zemlje.
Dobro si.
Moramo poći.
- Trebaš odmor. - Nema vremena.
Ubrzo će poslati još vojnika.
Odmah moramo poći.
Katara!
Hvala.
Slijepa ulica.
Katara, žao mi je.
I meni je žao.
Što je? Jesmo li mrtvi?
„Ljubav je najsjajnija u tami.”
Nije stvar u kristalima.
Nisu oni pokazali put Omi i Shu.
Slijepa je.
Ne ravnaju se vidom, nego emocijama.
Osjete emocije i reagiraju na njih.
Na ljutnju, strah, ali uglavnom ljubav.
„Ljubav je najsjajnija u tami.”
Reagiraju na ljubav?
Misliš da reagiraju na glas?
Oprostite, jazorovko,
možete li nam pokazati put do palače?
Molim vas.
Molim te, Bumi! Ne moraš ovo raditi!
Itekako moram.
Neki od nas moraju se boriti čak i kad to ne žele.
Tako je to kad si u ratu!
Ne!
Znao bi to da si bio ovdje, ali nisi bio.
Napustio si nas.
Bio si avatar.
A napustio si nas.
U ovom svijetu ne možeš se osloniti ni na koga,
čak ni na prijatelje.
Pogotovo na prijatelje.
Iako je ovo bilo jako zabavno,
vrijeme je za kraj igara.
Bumi, ne mogu držati obje. Pomozi mi!
Pusti da padne.
Pusti da padne i pobijedit ćeš.
Bumi, ovo nije igra!
Je, igra je.
Igra koja od tebe zahtijeva nemoguć izbor.
Da spasim ovaj ili onaj grad?
Kome idu zadnji ostaci hrane? Siročadi ili vojnicima?
Takve odluke moraš donositi
dan za danom, godinu za godinom.
A to je samo da bih spasio ovaj grad.
Ti moraš spasiti cijeli svijet.
Pusti da padne, Aang!
I nauči kako je to biti avatar!
Ne!
Onda svijetu nema spasa.
Sokka, drži kralja.
Aang, sad!
Jesi li dobro?
Zbilja razvaljuješ!
Varalico! Varao si!
Nisi to učinio sam,
tako da ama baš ništa nisi naučio!
Pogriješio si.
Možeš se osloniti na prijatelje,
a ja ću samo tako spasiti svijet.
S prijateljima.
Razmišljaš kao dijete.
Je li to zbilja tako loše?
Sjećaš se ovog?
Time zovem prijatelja.
To ću sad učiniti.
Pozvati starog prijatelja.
Imao si pravo.
Nisam bio ovdje za svijet. Ni za tebe.
Ali sad sam ovdje.
Veličanstvo.
Doveli smo pojačanje.
Udvostručili ste stražu na bedemima?
- Jesmo, Veličanstvo. - Dobro. Reci im da ubrzo stižem.
Čekaj, što se događa?
Vojska Naroda vatre je u pokretu. Bit će ovdje u zoru.
Napadaju vas?
Napast će nas, ali bit ćemo spremni.
Srećom, dobili smo dojavu.
Sai?
Mehaničar je generalima rekao za mrežu špijuna u gradu.
Pomogao nam je da ih uhitimo. A sad svi vi otiđite odavde.
Avatar mora biti negdje drugdje. Mi se znamo i sami snaći.
Vrijeme je da se Omashu opet uključi u rat.
Aha, ali imam još jedan izazov za tebe.
Moj kupus!
Kao da smo stalno po barkama i brodovima.
Možda nam je takva sudba, prinče Zuko.
Dobro. Nije prekasno.
- Što radiš ovdje, striče? - Što i ti.
Pripremam se za, bez ikakve sumnje, putovanje za pamćenje.
Želiš poći sa mnom?
Posve sam spreman. Imam dovoljno čaja.
Ne trebam dadilju.
A prijatelja?
Moj otac jasno mi je rekao
da se ne vraćam dok ne nađem avatara.
Što znači
da se možda dugo nećemo vratiti doma.
Dom.
Sve što trebam je na ovom brodu.
Kao što rekoh, imam dovoljno čaja.
Što je, Zuko?
Ništa.
Odvedimo te kući.
Prijevod titlova: Ivan Zorić