Huhuu?
Huhuu, onko siellä ketään?
Ne tulipalot eivät olleet syytäni eikä se tappelukaan!
Turhaan huudat.
Maan valtakunnan sotilaat eivät ole kovin suopeita parhaissakaan oloissa.
Eivätkä nämä suinkaan ole olosuhteista parhaimmat.
Kenraali Iroh.
Mukava nähdä, nuori avatar.
Vangittiinko myös Zuko?
Mikäli onni oli myötä, hän on paluumatkalla laivalleen.
Tämä on hänen syytään.
Hän aloitti tappelun ja hylkäsi sinut. Alan ymmärtää, millainen hän oikein on.
Tuskinpa.
Kuinkahan meidän käy?
En tiedä.
Nähdäkseni maantaitajat eivät kohtele kukistamiaan järin lempeästi.
Onko se totta?
Autoitko vihollista?
Se on mutkikasta. - Eipäs ole. Autoitko tulentaitajia?
Autoin.
Teo.
Yritin suojella sinua.
Tulentaitajat uhkasivat tappaa meidät ja hyökätä kaupunkiin, jollen auttaisi.
Omashu on jätetty rauhaan ainoastaan palvelusteni vuoksi.
Siksikö nimität vihollisen aseistamista?
Luovutin vain piirustuksia, joista ei ole sotimiseen.
Kaikesta on aseeksi väärissä käsissä.
Etenkin tulikansalle.
Sokka.
Tunnet vaikeat valinnat.
Isäsi jätti perheenne lähtiessään sotaan ja uskoi vastuun sinulle pikkupojalle.
Selviytyäksemme teemme sen mitä pitää.
Teemme kompromisseja ihan vain pärjätäksemme.
Isäni ei olisi tehnyt noin.
Löysin hänet.
Aang on vankilassa.
ASKEL PIMEÄÄN
SATA VUOTTA SITTEN
Aang!
Moi, Aang!
Kuinka treenit sujuvat, Bumi?
Siinähän ne, mutta muotoilu on vaikeaa.
Tuohan on ihan lentobiisonin näköinen.
Mäyrämyyrää se esittää. - Varmastiko?
Maantaitajien kivitöitä ei voita mikään.
Ei saumoja.
Heidän kaupunkinsa ovat ihmeellisiä.
Hämmästyttäviä palatseja, painovoimaa uhmaavia torneja.
Vedenpitäviä vankiloita. - Pidän vähemmän masentavista osioista.
Kaupungit ovat kuin ihmisiä. Niissä on aina pimeät puolensa.
Joka puolella vaikuttaa synkältä. - Täällä kävi samoin kuin muuallakin.
Niin käy sadan vuoden sodassa.
Tulikansa aloitti sodan ja pystyy lopettamaankin sen.
Olisipa se niin helppoa.
Veljeni tulen lordi katselee vain yhdeltä kantilta.
Voitto tai tappio. Millään muulla ei ole väliä.
Ei edes menetetyillä rakkailla. - Siksikö Zuko yrittää napata minut?
Haluaako hän voittaa sodan isänsä puolesta?
Zuko ei pyri voittamaan sotaa vaan hankkimaan elämänsä takaisin.
Suostuttele hänet. Hän kuuntelisi sinua.
Sen hän on sinulle velkaa.
Päinvastoin: minä se olen hänelle velkaa.
Sitä velkaa en voi maksaa.
Mahdotonta!
Omashun vankila sijaitsee syvällä vuoren sydämessä.
Sinne pääsee vain palatsista.
Valitan, avatar on mennyttä.
Emme jätä Aangia.
Voit viedä meidät palatsiin.
En tapahtuneen jälkeen.
Entä tunnelit?
Mitkä?
Salatunnelit vuoren alla.
Kaupungin perustajat käyttivät niitä salaisiin kokouksiin.
Satua. - Olet nähnyt ne.
Ellei sekin ollut vale.
Tunnelit ovat epävakaat. Niistä ei ole paluuta.
Kerrotaan, että kostonhimoiset henget vartioivat suuaukkoja.
Tunnelit eivät siis ole vain salaisia, vaan niissä myös kummittelee.
Vaikka osaisinkin kulkea tunneleissa, en mahda vartijoille mitään.
Hoidamme heidät, kunhan viet meidät sinne.
Minne viette hänet? - Monttuun.
Mihin?
Sotavankien työleirille. Sinne joutuneista ei kuulla enää koskaan.
Et ole yhtä onnekas.
Pääset kuninkaan luokse.
Älyttömiä karttoja. Tämä käskee kulkea itään.
Tämän reitti viettää etelään ja tuon kiemurtelee suoraan ylös.
Mitä nyt?
Tulikansan-yhteyshenkilöni.
Sovi tapaaminen ja ilmoita kenraaleille. He saisivat napattua vakoojat.
Tulentaitajat tekivät asiansa selväksi. Jos vastustelemme, he aloittavat rynnäkön.
Tulkoot.
Avatar on palannut maailmaan.
On aika lopettaa piileskely ja taistella.
Teidän korkeutenne.
Pyytämänne vanki.
Hänet yhytettiin omaisuuden tärvelemisestä.
Kansan vaarantamisesta.
Lisäksi hän on tuulentaitaja.
Lootusjuurta, männynkuorta, kuivattua jasmiinia.
Lootusjuurta, männynkuorta ja jasmiinia liotettuna kaksi minuuttia!
Teetä?
Sopii.
Olette väärässä.
Näimme loitsintaa... - Väärin!
Hän ei ole pelkkä tuulentaitaja vaan kaikkien elementtien hallitsija.
Maailman pelastaja.
Hän on avatar.
Sekä taitava leipienheittäjä.
Bumi?
Hei, Aang.
Bumi!
Miten olet elossa?
Terveellisillä elämäntavoilla ja tuurilla. Liekö se hyvää vai huonoa?
Mikä tärkeintä: miten itse olet yhä elossa ja edelleen lapsi?
Pitkä juttu.
Männynkuorta!
Kuka tolvana sitä käski laittaa?
Sinä.
Heittäkää hänet -
pitopöytään.
Jet.
Petit meidät.
Petinkö muka? Estin teitä tappamasta viattomia.
Oliko tarkoituksesi pelastaa vakoojia ja pettureita?
Eivät kaikki ole vihollisia.
Jos asetut tiellemme, olet vihollinen.
Etelänavalla elämä voi olla simppeliä.
Täällä taas on tehtävä vaikeita valintoja. Sitä sotiminen merkitsee.
Et ollutkaan puolellamme.
Puolellani.
Olet unohtanut, minkä puolesta taistelet.
Muistelin äitiäni, kuten kehotit.
Muistin, ettei hän halunnut minun katkeroituvan.
Siksi tiedän, että olet väärällä puolella. Et taistele rakkauden, vaan vihan vuoksi.
Kuten tulentaitajat.
En ole lainkaan heidän kaltaisensa.
Hyvästi.
Sait voimasi minun ansiostani! - Enpäs, vaan itseni ansiosta.
Sinä!
Et kuulu tänne.
Minut määrättiin kuljettamaan vankeja.
Menin kylläkin myöhästymään.
Jos komentaja saa tietää... Olen jo valmiiksi vaikeuksissa.
Vanha tulentaitaja vietiin Monttuun. Se toinen jäi tänne.
Kuka toinen? - Kuningas halusi tavata sen kaljun muksun.
Mitä seisoskelet? Mitä aiot tehdä?
Ateriavaihtoehtoja on kaksi.
Kylkiluita Kengurusaarelta.
Ne suorastaan pomppaavat suuhun!
Toinen annos on merilevämuhennosta.
Se saa hipiän levähtämään!
Olipa hyvä heitto. - Otan muhennosta.
En syö lihaa.
Et tosiaan.
Hyvä valinta.
Oliko tämä testi?
Testikö? Ei, pikemminkin leikki.
Sinähän tykkäsit leikeistä.
Jämähdit siis jäävuoreen sadaksi vuodeksi.
Se taisi olla mukavaa.
Painajaistapa.
Kuinka kamalaa se muka oli?
Maailma palaa, ihmisiä kuolee.
Sinä sait torkkua tuon kaiken läpi.
Kaikki tuulentaitajat tuhottiin, enkä ollut auttamassa heitä.
Niillä munkeilla olikin aina ilmaa korvien välissä!
Se oli tragedia.
Se saattaa toistua.
Siksi minun on päästävä pohjoisen vesiheimolle pikimmiten.
Päästä minut lähtemään, jotta voisin pelastaa vedentaitajat.
Huiskautetaan hyvästit.
Bumi, tämä on tärkeä asia!
Etkö piittaa?
Mitä?
Kehtaatko väittää, että minun pitäisi piitata?
Oletko itse käynyt samaa taistelua vuosisadan ajan?
Oletko joutunut katselemaan, kun maailma palaa ympärilläsi?
Kerronpa sinulle jotain, avatar.
Vaikka oletkin satavuotias,
et ole elänyt sadan vuoden ajan.
Et etenkään näiden sadan vuoden ajan.
Älä väitä, että menetit toivon.
Et sinä.
Onko noin?
Haaste hyväksytty.
Taisimme eksyä. - Tämä oli ainoa suuaukko.
Oletko varma? - Kuuntele.
Kuuletko musiikkia?
Kun huomaat pimeään ajautunees'
Ja ympäril' siintää pelkkää kallioo
Hyvä, tartupa tuohon.
Muista kallis lahja tää
Se lepää syväl' sisällä
Ravista.
Hiukan kun tongit, löydät sä
Syömmein jalokiven
Olipa asiallista. Mitä teette täällä?
Mitä itse teette täällä?
Teemme mitä teemme.
Niin, mutta miksi täällä?
Täällä on Omashun paras akustiikka.
Kuulitteko?
Meitä kiinnostaa harmonia.
Harmonia, musiikki, rakkaus.
Jos nuokin pärjäävät täällä, tunnelit eivät ole kummoiset.
Ehei, nämä eivät ole ne tunnelit.
Tuolla tunnelit ovat.
Sinne ei kannata mennä.
Emme voi muuta.
Etsimme ystävämme.
Siinä tapauksessa teidän kannattaa tiirata tätä.
Kahden rakastavaisen tarina.
Oma ja Shu tapasivat vuorella kyliensä välissä.
Kylien riitaisuus esti heidän yhdessäolonsa.
Väkevä rakkaus keksi silti keinon.
He oppivat loitsuja mäyrämyyriltä ja tulivat ensimmäisiksi maantaitajiksi.
He rakensivat tunneleita tavatakseen salaa.
Eräänä päivänä Oma ei tullut. Hän oli saanut surmansa hyökkäyksessä.
Surun murtama Shu alisti kylät valtaansa maaloitsuillaan.
Hän olisi voinut tuhota kaikki kyläläiset, mutta sen sijaan julisti sodan päättyneen.
Molemmat kylät rakensivat kaupungin, jossa asua rauhassa.
Suuren kaupungin nimeksi tuli Omashu muistoksi heidän rakkaudestaan.
"Rakkaus on kirkkain pimeässä."
Muistakaa se.
Etenkin jos suuntaatte tuohon kuiluun, josta ei palata elossa.
Kaks' rakastavaista...
Ei siellä ole mitään pelättävää.
Niinpä. Vihaisia henkiä ei ole olemassakaan.
Tunneli salainen
Läpi vuorten
Tunneli sala-sala-salainen
Hukka perii.
Kokonainen taitajaosasto yhtä vanhusta kohden.
Imartelevaa.
Seis!
Kaiken varalta.
Monia täkäläisiä kiinnostaisi kuulla, että Lännen lohikäärme on paikalla.
Tulikansan kenraali, joka piiritti Ba Sing Se'tä 600 päivää.
Joku saattaisi käydä toimeen omin päin.
Sitä emme voi sallia.
Voinko tehdä matkastanne mukavamman?
Ei tarvitse, kiitos.
Oletteko varma? Älkää empikö pyytää.
Montulle on pitkä matka.
Eikä minulla ole mikään kiire.
Ratsaille, miehet!
Haluat pohjoiseen. Pohjoinen ei ole hyvästä.
Siellä raivoaa tuli. - Sinne minun on pakko lähteä.
Pieni neuvo: suora tie ei aina ole paras.
Pitääkö siis kulkea kiertotietä?
Sinun tulee varoa, minne astut.
Mitä tämä on?
Mitä yrität todistaa? - Todistaako?
Ehkä yritän osoittaa, ettei avatarin matka ole helppo.
Kenties haluan vain leikkiä, kuten ennen vanhaan.
Tai ehkä halusin vain haukata kivikarkkia.
Minä tulen, setä.
Tätä tietä. - Niinkö kartta sanoo?
Kartta on kehno, mutta aavistan vain. - Ettäkö aavistat?
Niin. Tunnen, vaistoan.
Näetkö tuon?
Sammuta valosi.
Kas vain.
"Rakkaus on kirkkain pimeässä." Se oli vihje.
Valoa on seurattava pimeässä.
Siten löytää polun. - Kristallien valollako?
Niitähän on kaikkialla. Seinämillä ja maassa.
Sikin sokin. - Polku se on.
Laulussa ei puhuttu hohtokivistä. - Taiteellista vapautta.
Kuten pelimannit sanoivat, vastaus on rakkaus. Se pyörittää maailmaa.
Kuunteletko pelimanneja?
Odota! - Mikä sinua risoo, Katara?
Et ota minua vakavasti.
Joko taas?
En ole enää pikkutyttö. - Käyttäydyt niin.
Esität tietäväsi kaiken, vaikka petturi valehteli päin naamaasi!
Ihastuit terroristiin. - Enhän.
Ette olisi saaneet puhua! - Et päätä siitä.
Et saa vältellä minua. - Saan, jos olet tollo.
Isä antoi ohjat minulle. - Et ole isä!
Enää ei olla Susivuonolla.
Eipä kai.
Näkisipä isomummi meidät nyt.
Hylkeenkuivaliha maistuisi.
Tai nuudelit kuuman liemen kera.
Pian saamme niitä.
Luuletko niin?
En tiedä.
Tule, meidän on paras lähteä.
Miten siedät hylkeenkuivalihaa?
Tuo se tänne.
Satuloi tuo.
Tulentaitaja ei tarvitse vettä.
Ba Sing Se'ssä jouduttiin säännöstelemään vettä ensimmäisen piiritysvuoden jälkeen.
Meillä sotilailla oli etuoikeuksia.
Veljeni taas...
Hän oli lempeä.
Hän jakoi plutoonansa muonaa lapsille.
Hänellä oli vahtivuoro, kun poltit itämuurin.
Kun tuli oli saatu sammutettua, hänestä ei jäänyt haudattavaa.
Hän oli 19-vuotias.
Kaikkien tappioiden ja taistelujen jälkeen Ba Sing Se on edelleen pystyssä.
Kannattiko se?
Olimme sodassa.
Olin sotilas.
Teurastajapas!
Kuule...
Haistan yhä savun käydessäni nukkumaan.
Se ei katoa koskaan.
Sota ajaa meidät äärirajoille. Toiset löytävät sieltä jotain kauheaa.
Oliko tuo säälittävä anteeksipyyntö?
En tarkoittanut itseäni.
Älkää.
Loitommas.
Totta se on.
Et ole ihminen.
Et tiedä menetyksestä mitään.
Luopuiko hän piirityksestä? - Poikansa kuoltua.
Poika kuoli sankarina, ja isä muistetaan pelkurina.
Veli, ammenna lohtua siitä, että Lu Ten muistetaan iäti -
tulikansan esitaistelijana.
Kiitos, Ozai.
Hänen uhrauksestaan tulee tarunhohtoinen.
Setä.
Tulikansan palveluksessa kuoleminen on suuri kunnia sinulle ja Lu Tenille.
Kun opintoni eivät sujuneet ja isä oli onneton,
Lu Ten antoi minulle tämän.
Hän sai sen kohottuaan upseeriluokan priimukseksi.
Hän sanoi mitalin kuuluvan sellaiselle, jonka kohtalona ovat suurteot.
Siitä sain voimaa.
Lu Ten ei tarvinnut mitalia, koska oli vahvin tuntemani henkilö.
Alat osata.
Harjoitusta ja hyvää opastusta.
Kääröstäkö?
Niin.
Jet auttoi minua myös osaksi.
Hänkin on menettänyt läheisiään. Hän tietää ikävien muistojen taakan.
Hänen ansiostaan tajusin muistelleeni äidin kuolemaa enkä elämää.
Jet ajautui väärälle tielle pakosta.
Kuten Sai.
Sai sanoi minulle, että insinöörintyö on kutsumukseni.
Uskotko niin? - En tiedä.
Oli mukava kuulla, että minulla on annettavaa.
Kamppailutaitojeni lisäksi.
Sokka.
Se mitä sanoin sinusta ja isästä...
Antaa olla.
Johdit heimoamme ja suojelit meitä ilman kenenkään apua.
Isä ei ollut yksin taakkansa kanssa.
Sinulla oli vaikeampaa.
Eihän tuon noin pitäisi olla.
Kristallit olivatkin vain sitä itseään.
Tuo seinämä ei ollut aiemmin täällä.
Miten se on mahdollista? - Ei se olekaan.
Ellei...
Tunnelit muuttuvat.
Näiden ovien takana piilee kammottava haaste.
Aito koetus siitä, oletko valmis avatariksi.
Bumi.
Näissä haasteissa, leikeissä ja testeissä ei ole järkeä!
Missään ei ole ollut järkeä sataan vuoteen.
Et ole tuollainen.
Tuntemani Bumi on hauskaa pitävä lapsi,
joka heittelee leipiä ja ajattelee ystäviään.
Se lapsi on yhä sisälläsi.
Nokkelaa.
Sinulle kaikki on leikkiä, avatar.
Vähät vastuusta.
Kukapa piittaisi maailman pelastamisesta?
On kivempaa laiskotella, eikö vain?
No...
Leikitäänpä vielä yhtä leikkiä.
Kuten lupasin...
Vielä viimeinen leikki, avatar.
Leikeistä helpoin.
Sinä vastaan minä.
Kuolemaan asti.
Miten tunnelit voivat muuttua?
Minähän arvasin. - Voitko ilkkua toiste?
Kuvittelinko tuon?
Mäyrämyyrä.
Tee se.
Tee se!
Riittää jo kuolema.
Noin käy, kun antaa armoa maantaitajalle.
Ei hätää.
Meidän täytyy lähteä.
Sinun pitää levätä... - Ei ehdi.
Pian lähetetään lisää sotilaita. Meidän on lähdettävä heti.
Katara!
Kiitti.
Umpikuja.
Olen pahoillani. - Niin minäkin.
Kuolimmeko me?
"Rakkaus on kirkkain pimeässä."
Eivät kristallit opastaneet Omaa ja Shu'ta vuoren läpi.
Se on sokea. Ne kulkevat tunteiden mukaan.
Ne reagoivat aistimiinsa tunteisiin: vihaan ja pelkoon, eritoten rakkauteen.
"Rakkaus on kirkkain pimeässä." - Nekö siis reagoivat rakkauteen?
Entä suullisiin käskyihin?
Anteeksi, herra mäyrämyyrä. Näyttäisitkö meille tien palatsiin?
Ole kiltti.
Sinun ei tarvitse tehdä tätä! - Kyllä tarvitsee.
Toisten täytyy taistella vastoin tahtoaan. Sitä sotiminen on!
Ei!
Tietäisit sen, jos olisit ollut paikalla.
Hylkäsit meidät.
Sinä olit avatar.
Hylkäsit meidät.
Tässä maailmassa ei voi luottaa kehenkään, ei edes ystäviinsä.
Ei etenkään ystäviinsä.
Niin hauskaa kuin tämä onkin ollut, leikeille on aika tulla loppu.
En jaksa kannatella molempia. Auta!
Anna sen pudota, niin voitat.
Tämä ei ole leikkiä! - Kyllä vain.
Tässä leikissä vaaditaan mahdottomia valintoja.
Pelastanko tämän kaupungin vai tuon?
Menevätkö ruoantähteet orvoille vai sotilaille?
Sellaisia päätöksiä joudut tekemään -
päivästä toiseen ja vuosi vuodelta.
Tuo koski vain yhden kaupungin pelastamista.
Joudut pelastamaan koko maailman.
Anna sen pudota.
Opi, mitä avatarina oleminen merkitsee.
En!
Silloin maailma on tuhoon tuomittu.
Auta kuningasta!
Aang, nyt!
Sattuiko?
Osaat pudottaa tunnelman katosta.
Petkuttaja, sinä fuskasit!
Et tehnyt sitä omillasi, joten et oppinut yhtikäs mitään.
Erehdyit.
Ystäviinsä voi luottaa. Vain siten pystyn pelastamaan maailman.
Ystävieni avulla. - Ajattelet kuin lapsi.
Onko se pahasta?
Muistatko tämän?
Kutsun sillä ystävää.
Teen samoin nyt.
Kutsun vanhaa ystävää.
Olit oikeassa.
En ollut maailman ja sinun apuna.
Olen täällä nyt.
Ylhäisyys.
Kutsuimme vahvistuksia.
Tuplasitteko muurien vartiot?
Tuplasimme. - Hyvä, tulen sinne pian.
Mitä on tekeillä?
Tulikansan joukot ovat liikkeellä. Ne saapuvat aamuksi.
Hyökätäänkö tänne?
Hyökätään kyllä, mutta olemme valmiina. Onneksi saimme vinkin tietolähteeltä.
Sai?
Mekanisti ilmiantoi kaupungin vakoojaverkoston.
Hän auttoi kiinniotossa. Häipykää nyt.
Avatarilla on menoa. Osaamme huolehtia itsestämme.
Omashun on aika jatkaa sotaa.
Minulla on kyllä vielä yksi haaste sinulle.
Kaalini!
Nousemme aina joko alukseen tai maihin.
Kenties se on osamme, prinssi Zuko.
Hyvä, ehdin vielä.
Mitä teet täällä? - Samaa kuin sinä.
Valmistaudun mieleenpainuvaan matkaan.
Lähdetkö mukaani?
Pakkasin kaiken tarvitsemani teen.
En tarvitse lapsenvahtia.
Entä ystävää?
Isäni teki sangen selväksi, etten saa palata ilman avataria.
Saattaa siis kestää hyvin kauan ennen kuin palaamme kotiin.
Kotiin.
Kaikki tarvitsemani on lastattu laivaan.
Kuten sanoin, kaikki tarvitsemani tee.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Viedään sinut kotiin.
Tekstitys: Jouni Jussila