Minden készen áll.
Ma este lecsapunk.
Nem kéne várnunk? Még nem vagyunk elegen.
Mindegy, hányan vagyunk.
Tombol bennünk a düh.
Hajt a gyász.
És száz év után először
feltámadt a remény.
Bemutatok nektek valakit, aki bármit kockára tenne az ügyünkért.
Hozzánk hasonlóan
ő is túl sokat veszített.
Elvesztettem anyámat és a testvéremet.
Ba Sing Se ostromában.
A palotában dolgozik.
Hatalmas kockázatot vállal azzal, hogy segít nekünk.
Ha ő össze tudja szedni a bátorságát, mi sem habozhatunk.
Tűz Ura Ozai ma este meg fog halni!
Számotokra nincs menekvés.
De tudnotok kellett, hogy innen nem lesz kiút.
Vagy azt vártátok,
hogy az embereim leteszik a fegyvert, miután lemészároltátok a Tűz Urát?
Azt vártuk, hogy a tisztességes polgárok örömmel szabadulnának a zsarnokságodtól.
Zsarnokság?
Úgy érted, egység?
Jólét?
Hát nem a miénk a világ legnagyszerűbb nemzete?
Nem vezettem talán a népünket a világuralom küszöbéig?
Hogy a mi egyeduralmunkkal biztosítsam
a béke korszakát?
De mégis milyen áron?
Hányan haljanak még meg? Újabb százévnyi veszteség és szenvedés vár ránk?
Ne prédikálj nekem a veszteségről!
Elismerésem, messzire jutottatok.
Ugyanakkor mi, a Tűz Népének tagjai,
mindig is büszkék voltunk a találékonyságunkra.
Jól mondom,
Azula?
Igen, apám.
Minket megfékeztél ma este, Ozai, de van valaki, akit nem állíthatsz meg.
Aki helyreállítja az egyensúlyt a világban.
Aki visszatért hozzánk!
Aki helyreállítja az egyensúlyt a világban?
Szerintük tényleg visszatért az avatár?
Távozzatok!
Mi ez?
A Déli-tengereken állomásozó parancsnokaim egyikének üzenete.
Jelentéktelen alak.
A beszámolója ellenben...
Zuko megtalálta az avatárt?
A bátyád véghez vitte a lehetetlent.
A kérésemnek megfelelően.
Az avatár.
Csakugyan?
AVATÁR – AZ UTOLSÓ LÉGHAJLÍTÓ
Vízostor.
Kar.
A súly áthelyezése. Csuklórándítás.
Hát jó.
Nem értem.
Az egyszerűbb technikákat a mozdulatok határozzák meg,
a nehezebbek esetében viszont, mint a vízostor,
a belsődben kell érezned az energia áramlását.
A szerzetesek szerint az érzés találkozzon a szellemmel!
A gondolatok síkján túl. Add át magad az érzéseidnek!
Nyerj energiát belőlük!
Adjam át magam...
Semmi vész. Biztos az én hibám volt!
Nem lennék jó tanár. A szerzetesek mondták, hogy sosem figyelek.
Azt hiszem, ezt mondták. Sosem figyeltem.
Annál több okunk van elmenni az Északi Víztörzshöz.
Így van. Köztük élnek a legjobb vízidomármesterek.
Rájuk még én is figyelnék.
Ideje továbbállnunk. Ne időzzünk sokáig egy helyen!
Én is megkedveltem.
Igen, klassz lány volt.
- Bár azt nem tudom, ő mit látott benned. - Hé, van valami kifogásod?
Nézzétek!
- Mi az? A Tűz Népe? - Nem.
Szerintem...
Ez egy másik légidomár!
A hegy felé tart.
Az nem egy hegy. Hanem Omashu!
Appa! Yip yip!
Bárhol lehet. Észak felé hagyta el a Kyoshi-szigetet.
Meg kell állnia ételért és vízért. Még az avatárnak is kell ennie és innia.
Egy közeli településen lesz.
- Értesítem a kapcsolataimat. - Ne!
Megmondtam, hogy más nem tudhat a létezéséről.
Felfogtam. De ha megengeded: addig van esélyünk eredményt elérni,
amíg az avatár ezen a környéken tartózkodik.
Ha eljut északra...
Ott nyüzsögnek a Tűz Népének erői. Fel fogják fedezni.
Így hát azt javaslom, engedd meg, hogy értekezzek pár bizalmasommal.
Nem kell a szükségesnél többet tudniuk.
Nagyszerű.
- Zhao parancsnok hajója megérkezett. - Tökéletes időzítés. A Tűz Népéért!
Nem kedvelem.
Valóban kellemetlen a jelleme.
Beszéltem a legénységével.
Úgy hírlik, háromszor is megbukott a tisztképzés során.
Kérdeztem a véleményedet?
Bocsáss meg!
Csak segíteni akart.
Egy feljebbvalójáról pletykálkodott!
- Akit nem kedvelsz. - Nem ez a lényeg!
Itt megvan a dolgok rendje. Vannak szabályok.
A Tűz Népét képviseljük, még a hazánktól távol is.
Különösen itt.
Omashut az élő hegyből faragták ki.
A Föld Királyságának egyik csodája.
Sőt, a világé.
A szállítmányozási rendszerük pedig az egész várost behálózza.
A városlakók művészek, tudósok, építők.
A helyi konyha pedig valami mesés.
Már megint te? Mit mondtam legutóbb?
Te! Lépj előre!
- Itt nem látják szívesen a kívülállókat. - Miből gondolod, hogy azok vagyunk?
Á, semmiből.
Várj!
Újak vagyunk itt, de találkoznunk kell egy barátunkkal.
Jól jönne a segítség, hogy bejussunk.
Bocs. Vagy ez, vagy a fehérrépás zsák.
Bár neked még az is jól állna.
Ti ketten! Vissza!
Ez a Föld Királyságának egyik utolsó erődje.
A tűzidomároknak még mindig nem sikerült bevenniük.
- Ezért ennyire elővigyázatosak. - Te hogyhogy megbízol bennünk?
Megérzés.
A mindenit!
Megállj!
Mi dolgod van itt?
A piacra megyek, mint mindig.
Ebben a hónapban gyér volt a termés.
Azt mondta, nem öntözöm rendesen a fehérrépát.
Tudtam én, hogy megéri elvennem.
Így megy ez az öntözés!
A sógorom is egyetértene, ha tudna beszélni.
Születése óta néma.
De szavak nélkül is sok mindent mond!
A minap úgy megnevettetett minket...
Jól van, elég ebből! Mehettek!
Köszönöm. Viszlát!
Remélem, megtaláljátok a barátotokat. Legyetek óvatosak!
Omashu sok veszélyt rejt.
Ott van! Nézzétek!
Aang, várj!
Figyelj már!
Hékás! Óvatosan a...
Nem légidomár vagy.
Légidomár? Persze, hogy nem.
Segítség!
Aang! Semmit sem látunk!
Ő viszont légidomár!
Te meg vízidomár vagy.
Teo!
- Jól vagy? Megsérültél? - Apa! Kutya bajom.
- Itt alig kap levegőt. - Vigyük oda! Ott lakunk.
Köszönöm!
- Köszönöm... - Katara.
Én Sai vagyok.
Mit kerestél ott?
Nem tudtam, hogy megint robbantanak.
Tessék? Nem véletlen baleset volt?
A Tűz Népe mindent szándékosan csinál.
A Tűz Népe?
Igen. Tele van a kémeikkel a város.
Manapság sehol sem biztonságos.
„Omashu sok veszélyt rejt.”
Hozok még vizet.
Légidomár vagy. Tudod, hogy ez mit jelent? Végre szembeszállhatunk az ellenséggel!
Bombákat hajíthatsz rájuk. Légicsapásokat mérhetsz!
A légierő a gyenge pontjuk, te viszont... Te magad vagy a légierő!
Elég klassz, nem? Apu Omashu királyának a gépésze.
Gépész?
Ez csak egy felvágós kifejezés arra, hogy szívesen bütykölök.
Rá se hederítsetek! Ő tartja karban a város legjobb részeit.
Például a szállítmányozási rendszert. Láttátok, nem? Eszméletlen.
A dolgomat végzem.
Hé! Ha mindenki ennyire elhivatott lenne, már vége lenne a háborúnak.
Térdre kényszerítettük volna a Tűz Népét.
Igen.
Hát, nekünk is megvan a szerepünk a háborúban. Ugye?
Igen.
Igen. Éppen ezért is kell mennünk.
Ó, hát persze. Természetesen.
De ígérjétek meg, hogy móresre tanítjátok a tűzidomárokat! Meg kell fizetniük.
- Sokka! - Ez valami hihetetlen. Nézzétek!
Azzal a lábujjunk körmét tisztítjuk. Olykor véresen elfajul a dolog.
Láttad, hogy működött az a szortírozógép?
Rugós volt! Zseniális. A kajakállványunkhoz is jó lenne.
- Azt hiszem, elállt a vérzés. - Ne!
Nincs semmi baj.
Aang?
Ez egy lenyűgöző város volt. Alig vártam, hogy láthassam.
Itt létrehozták a mesés dolgokat, nem elpusztították őket.
Kötelességem segíteni ezeknek az embereknek.
Mit tudnál tenni értük?
Az avatár dolga nem pusztán a harc.
Segítenem kell az olyanokon, mint Teo, az apja
és a város lakói.
Mi lesz északkal? Nem azt mondta Kyoshi, hogy akadályozz meg egy tragédiát?
De. És meg is fogom akadályozni. De előbb még ezt kell megtennem.
Ha meg akarom menteni a világot, nem hagyhatom magukra a kisembereket.
Így hát Omashuban maradok.
Mert segíteni akarok. És szerintem képes is vagyok rá.
Mert én vagyok az avatár.
Meséljetek a robbantásokról!
„Véghez vitte a lehetetlent.”
Nem csinált semmit. Három évig hajókázott,
miközben én itt lestem apám minden kívánságát.
Ki kockáztatja az életét az árulók leleplezéséért?
Tényleg!
Hogy ment a bevetés? Izgultál? Tényleg veszélyben volt az életed?
Nem mondanám. Az ellenállók nem valami agyafúrtak.
De mit is várhatnánk a parasztoktól?
Legalább te kijutottál a városba.
Zukót ugyan száműzték,
ő azért felfedezheti a világot.
A helyében én nem akarnék visszajönni.
Hát, pedig a jó öreg Zuzu másra sem vágyik, mint hogy visszajöjjön,
és elvegye, amiért dolgoztam.
Elvileg ő lenne a soron következő Tűz Ura.
Nem mintha megérdemelné.
Nem érdemli meg. De most már reménykedik.
- És a remény veszélyes. - Vissza!
Jó, de mit tehetnél ellene?
Te itt vagy.
Ő meg odakint.
Mindig van mód beszállni a játszmába,
csak a megfelelő bábu kell hozzá.
Visszatért az avatár!
Anyám mesélt az avatárról, és hogy egy nap visszatér.
Apa, emlékszel a mesékre?
Én arra emlékszem,
hogy anyádat elragadta tőlünk a háború,
és hogy azóta is küzdünk a túlélésért.
Gürcöltünk, és tűrtük a sorsunkat.
- Így nem változtatjuk meg a világot. - De legalább élünk.
Hiába játszod meg magad,
tudom, hogy te is gyűlölöd a Tűz Népét.
Nem a seregünknek építed mindezt?
Például ezt!
Még csak kísérletezem vele. Sehogy sem tudom működésre bírni.
Figyeljetek! Nem akarok nektek bajt okozni.
Csak segíteni szeretnék.
És segíthetsz is! Sejtem, hol gyülekezhetnek a bombázók.
Fent, a hegyen.
Egymagam nem tudok feljutni oda, a te erőd segítségével viszont...
Ott. Reggel a legerősebbek a felfelé haladó áramlatok. Menjünk akkor!
Tessék? Holnap? Nem, a léghajónál kell segítened.
Helyre kell hoznom, mielőtt bemutatom a tábornokoknak.
Abban segíthetek.
A forrásaim szerint láttak ott egy légidomárt.
Omashu.
- Az ellenséges terület. - Így igaz. De egyet se félj!
Behatolhatunk, ha ismerjük a megfelelő embereket.
Én ismerem őket.
Két jó emberem megerősítheti a jelentést.
- Visszaérnek, mielőtt... - Nem!
Iroh bácsival megyek oda. Csak ő és én.
Ahogy akarod.
Nyilván tisztában vagy vele, mekkora a veszély.
Ha történik valami Omashuban, nem segíthetünk nektek.
A herceg és én boldogulni fogunk.
Máskor is csak magunkra számíthatunk.
Te meg hogy kerülsz...
A Tűz Népének kémjei.
De akkor ezek szerint a gépész...
Áruló.
Gyere!
A gépész a Tűz Népének dolgozik. Szerkezeteket épít, titkokkal kufárkodik.
- Sokkáék veszélyben vannak. Szólok nekik! - Megoldják.
A gépész köpönyegforgató, de gyáva.
Sosem vetemedne nyílt támadásra.
Ez a másik alak viszont...
Várj!
Ki vagy te?
Villámnak hívnak.
Ez az!
Repülnek!
Nézd csak!
Ott a barlang!
Olyan ügyetlenül üldöztetek, hogy nem tudtam, utolértek-e még.
Nagy a szád, de mi ketten vagyunk.
Még jó, hogy itt vannak a barátaim.
Bizony. Nekem is vannak barátaim.
Hé, cimbora!
Szép lövés volt, Colos!
Te meg jól odasóztál, Tökmag!
Ügyes voltál. Sejtettem, hogy tudsz vigyázni magadra.
- Tényleg? - Menő támadás volt.
Kösz, Tökmag!
Ő Herceg. Én vagyok Tökmag.
Jól jön egy vízidomár bajtárs.
Mégis kik vagytok ti?
A jófiúk.
Hova viszi?
Ne aggódj! Tökmag tudja, hogyan kell kivinni a szemetet.
Jössz?
Ide jön a lemez, ide egy nyílás,
és már csak egy szelep kell a nyomásszabályozáshoz.
És ezt sikerült alkalmaznod a vízi közlekedés során?
Hát, nem, ez csak egy ötlet,
amivel mozgékonyabbá tehetnénk a jégkerülő hajóinkat.
Nagyon elmés. Az apád biztos büszke rád.
Hát, az apámat nem igazán érdekli az ilyesmi.
Vannak égetőbb problémái is. Ő harcos.
A világ dugig van harcosokkal.
Jó mérnökből viszont kevés akad.
Mérnökből?
Dehogy, számomra ez csak időtöltés.
Az a szerepem, hogy megvédjem a falut. Én is harcos leszek, mint az apám.
Tudom, meg kell védeni a szeretteinket,
de a tehetségünket sem szabad veszni hagyni.
Ügyes mérnök vagy! Erről ne mondj le!
Nem könnyű rálelni a saját utunkra, de ha megvan,
nem mondhatunk le róla.
A robbantások során zöld lángokat láttak villanni.
A póris zölden ég.
A tímárok is ezzel cserzik az állatbőrt.
Azért jöttek, hogy itt bányásszák.
Ezt mind apámtól tanultam.
- Biztos nagyon büszke rád. - Gondolom.
Néha nem bánná, ha jobban hasonlítanék rá. Félre ne érts! Nagyszerű ember.
Nélküle már nem élnénk. A Tűz Népe lerohanta a falunkat.
Megalapozta itt az életünket. Azt mondta, egymásra mindig számíthatunk.
Mindig megvéd engem és magát.
De te többet vársz tőle.
Beláthatná, hogy mindent meg kell tennünk a világ megmentéséért!
Mert ki mentené meg, ha nem mi?
Üdv nálunk!
Mindjárt ott vagyok! Gyere!
Itt éltek?
Akadt más bázisunk is, de ez jól szolgál.
Igen! Gyerünk!
A tűzidomárok még nem találtak rá.
Mit keresnek a tűzidomárok a Föld Királyságának egy városában?
Hát, Omashu már nem olyan, mint volt.
A város egykor büszkén állta a sarat, de a háború elhúzódott.
A király pedig kétségbeesett, megfáradt, megöregedett.
Elharapódzott a korrupció. A Tűz Népe pedig beszivárgott közénk.
Itt jövünk a képbe mi.
Azaz ti magatok szálltok szembe a tűzidomárokkal?
Ki tegye meg, ha nem mi?
A Tűz Népe mindnyájunktól elragadott valakit.
Családtagokat. A szeretteinket.
Árvák vagyunk. Menekültek.
Vagyis azok voltunk.
- De most mik vagyunk, Szagos? - Szabadságharcosok!
Igen!
Nemrég járt itt valaki.
Ez az, nézd csak!
A pórist tengervízzel keverve és felforralva ezt kapjuk.
Robbanózselatint.
Néhány bödön levegőbe repít egy fél kerületet.
Mi az? Mit találtál?
Nem a tűzidomárok robbantottak.
Anyám volt a család harcosa.
Ő tanított vívni, bár akkoriban még csak bottal.
Amikor a Tűz Népe rajtunk ütött, ő feltartóztatta őket,
amíg engem apám egy kútba bújtatott.
Harcolni akartam, de az apám nem hagyta.
Nyolc voltam.
Mire kimásztam a kútból...
már halottak voltak.
Tudom, milyen elveszíteni valakit.
Minden csendes volt aznap éjjel, amikor anyám meghalt.
Amíg nem jöttek a katonák.
Próbálok nem is gondolni rá, de mostanában folyton eszembe jut.
Hatással lehet az idomításomra.
Én az idomításhoz nem értek, de azt tudom,
hogy minden érzésedre szükséged lesz, hogy segítsenek a harc során.
Mondd, mire emlékszel, amikor felidézed az anyádat?
Nem a halálára gondolok. Milyen volt, amíg élt?
Emlékszem,
hogy minden reggel ő kelt fel elsőként.
Emlékszem,
hogy láttam a kunyhónknál,
ahogy dolgozni készült, reggelit csinált.
De mindennap
megtorpant, amikor felkelt a nap.
Csak nézte, és mosolygott.
Minden egyes nap.
Emlékezz erre!
Emlékezz a napkeltére!
Nem kell tartanunk a fájdalmunktól.
De el kell döntenünk, hogy mihez kezdjünk vele.
Mit művelsz?
Megkóstolok egy omashui fogást! Kihasználom a ritka alkalmat.
Ez volna hát a híres Omashu? A Föld Királyságának színe-java?
Úgy látom, nem értékeled a báját.
„A báját”?
Mire célzol? A mocsokra? A zajra?
A bűzre?
Ott meg mi történt?
Úgy tudom, a Tűz Népének ügynökei terrorcselekményeket hajtanak végre,
hogy gyengítsék a földidomárok ellenállását.
Ez nincs rendjén! A harcosok nem rejtőzködnek!
Apám nem helyeselne ilyen aljas módszereket.
Hosszú ideje húzódik már ez a háború.
Ki tudja, mennyire lángol még a becsület népünk szívében?
Tudomásomra jutott, hogy közöd van egy,
a birodalmunk biztonságát érintő ügyhöz.
Az adósod lennék, ha beszámolnál a küldetésedről,
kiváltképp azért, mert Zuko herceg is érintett.
Nem feledem hűségedet és együttműködésedet,
amikor sor kerül az elszámoltatásra.
Ez pedig hamarabb bekövetkezhet, mint gondolnánk.
Dicsőség az Örök Lángnak! Azula hercegnő.
Jó hír jött?
A lehető legjobb.
Eltartott egy ideig, Dang, de végre komolyan vesznek minket.
Ismered a katonát Zuko herceg legénységéből?
- Aki elkotyogta, hogy az avatárt keresik? - Jee hadnagy.
Szót váltanék vele.
Uram.
- Sokka! - Aang, ezt nézd!
Hol van Katara?
Nem is láttam ma. Egész nap Sainak segítettem a léghajómodellel.
Elment, hogy megmutassa a tábornokoknak. Miért? Mi a baj?
Teóval rájöttünk, honnan van a robbanószer.
Egy hegyi barlangban készül a robbanózselatin.
Robbanózselatin?
De ez nem minden. Ezek is ott voltak. A köpenyek a fehérrépás kocsiról.
Szóval nem a tűzidomárok robbantgatnak? Hanem...
Ezt nem fogjátok elhinni! Tudom, ki a merénylő.
Mi az?
- Nem Villám a rosszfiú, hanem Sai! - Viccelsz?
Sai segített nekünk! Villám viszont a szemünkbe hazudott!
- Nem hazudott! - De nem is mondott igazat.
Nem mondhatta el! A tűzidomárok ellen harcol. Meg kell védenie magát.
Nem tudjátok, mit veszített.
Láttam, ahogy Sai a tűzidomárral beszél. Ő az áruló!
Nem tudod, mit láttál!
Sai ennyi erővel a kémek leleplezésén is dolgozhat!
Most ment a palotába! Lehet, hogy éppen jelentést tesz!
- Tévedsz! - Ez annyira rád vall, Katara.
Bármit beveszel, ami jól hangzik.
Rád meg az vall, hogy sosem hiszel nekem!
- Unom már, hogy kislányként kezelsz! - Akkor nőj fel!
- Most meg hová mész? - Bebizonyítom, hogy tuskó vagy!
Igazán? Hát, ahhoz nem kell bizonyíték!
- Nem szeretnéd megkóstolni a... - Most nem.
Villám!
- Figyelj! Beszélnünk kell. - Jól van.
Csak ne most! Belevágtunk egy küldetésbe. Lehet, hogy sietnünk kell.
Miféle küldetésbe?
Láttad bebizonyosodni, hogy a gépész áruló.
A társait már elintéztük. Most ő következik.
Villám! Mire készülsz?
Megmondtam. Tudjuk, hogyan kell kivinni a szemetet.
- Bocsánat! - Semmi baj.
- De ügyetlen vagyok! Megsérültél? - Nem. Semmi gond.
Jól van.
Fel fogjátok robbantani?
Nem csupán őt. Meghallgatásra megy a királyhoz.
Végre kiégethetjük a város beteg szívét.
Sokka jól mondta. Ti vagytok a rosszfiúk.
Katara!
A lerombolt raktár kémek találkozóhelye volt.
Kifüstöltük őket, és hármat nyakon csíptünk.
A gépész révén még több gaztevőnek lesz vége.
Ártatlanok is meg fognak halni, Villám!
Ez a szabadság ára.
Katara! Már késő!
Ezt már úgysem állíthatod le!
Igazad volt. De később dörgöld az orrom alá! Állítsuk meg Sait!
Villám fel fogja robbantani.
Melyik a legrövidebb út?
A palota a város tetején van, szóval fel kell...
Ő az? Már megint?
Menjetek! Irány a palota, állítsátok meg Sait!
Ez az én harcom.
Fogd vissza a tüzedet! Vagy rád támadnak a földidomárok.
Ezt a fiút tűz nélkül is legyőzöm.
Utat! Elnézést!
Van egy ötletem! Gyere!
Hogy mersz megütni egy gyereket?
Sai szerint minden út a palotába vezet. Menjünk a végállomásig!
A végállomás mindjárt itt van!
Mehet? Egy, kettő, három!
- Állj meg, és harcolj! - Miért? Miért ilyen fontos ez neked?
A Tűz Népének ellensége vagy.
És ez minden? Ezért üldözöl már három éve?
Honnan tudod, hogy három éve üldözlek? Csak nem...
Nálad van a füzetem!
Egy tűzidomár!
Tűzidomár!
A káposztáim!
Jaj, ne!
Védd a királyt!
El kell tűnnünk!
Most!
Itt egy tűzidomár!
Keressétek meg a tűzidomárt! Kaput becsukni!
- Menj! Mentsd magad! - Tessék?
A Tűz Népéért!
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina