Alt er klar.
Vi slår til i aften.
Bør vi ikke vente? Vi har ikke nok folk.
Vi behøver ikke flere folk.
Vi har vores vrede.
Vi har vores sorg.
Og for første gang i et århundrede
har vi håb.
I skal møde en, der er villig til at risikere alt for vores sag.
Som os andre
har hun mistet for meget.
Min mor og min bror.
Under belejringen af Ba Sing Se.
Hun arbejder på paladset.
Hun er villig til at hjælpe os og sætte sig selv i fare.
Hvis hun kan finde modet til det,
så kan vi også.
Ildherre Ozai skal dø i aften!
I kan ikke undslippe.
Men I må have vidst, at rejsen endte her.
Eller forventede I, at mine mænd nedlagde våbnene,
efter I havde dræbt deres ildherre?
Vi forventede, at alle anstændige borgere ville fejre befrielsen fra dit tyranni.
Tyranni?
Mener du ikke samling?
Velstand?
Er vi ikke verdens største nation?
Er jeg ikke på tærsklen til at samle hele verden under ét styre,
vores styre,
og dermed sikre en æra med fred?
Men hvad er prisen?
Hvor mange flere liv?
Koster det 100 år mere med tab og lidelser?
Tal ikke til mig om tab.
Tillykke med at nå så langt.
Men vi fra Ildlandet
har også altid været meget opfindsomme.
Ikke sandt,
Azula?
Jo, far.
Du har stoppet os i aften,
men der er en, der ikke kan stoppes.
Den, der vil genoprette balancen i verden.
Den, der er vendt tilbage!
Den, der vil genoprette balancen i verden?
Tænk, at de tror, Avataren er tilbage.
Lad os være.
Hvad er det?
En besked fra en af mine kommandører i Sydhavet.
Ingen af betydning.
Men det, han rapporterer...
Har Zuko fundet Avataren?
Din bror har gjort det umulige.
Ligesom jeg bad om.
Avataren.
Jaså?
AVATAR: DEN SIDSTE LUFTBETVINGER
Vandpisken.
Armene.
Skift tyngdepunkt. Svirp med håndleddet.
Okay.
Jeg forstår ikke.
Basal betvingning er primært fysiske bevægelser,
men ved sværere ting som vandpisken må man række ind og mærke energien.
Munkene sagde, vi skulle finde der, hvor følelse møder ånd.
Et sted dybere end tanken.
Mærk dine følelser og få energi fra dem.
Mærke dine følelser.
Det er okay. Det var sikkert min skyld.
Jeg burde ikke være lærer. Munkene sagde, jeg aldrig hørte efter.
Det tror jeg, de sagde. Jeg hørte aldrig efter.
Vi må bare hen til den nordlige Vandstamme.
Ja. De har de bedste vandbetvingere i verden.
Måske hører jeg efter så.
Vi må afsted. Vi bør ikke blive for længe ét sted.
Hun var sød.
Ja, hun var sej.
Jeg aner ikke, hvad hun så i dig.
Hvad snakker du om?
Se!
- Er det Ildlandet? - Nej!
Jeg tror, det er...
En anden luftbetvinger!
Han er på vej mod bjerget.
Det er ikke noget bjerg!
Det er Omashu!
Appa! Jip-jip!
Han var på vej nordpå, da han forlod Kyoshi-øen.
Han må finde mad og vand.
Han er måske Avataren, men han skal stadig spise og drikke.
Altså steder med bebyggelse.
- Jeg kontakter mine folk. - Nej!
Ingen andre må kende til hans eksistens.
Forstået.
Men vores chancer er bedst,
så længe Avataren er i dette område.
- Kommer han for langt mod nord... - Så vil Ildlandets styrker opdage dem.
Derfor foreslår jeg, at I lader mig kontakte et par betroede kilder.
De behøver ikke at vide mere end nødvendigt.
Godt.
Kommandør Zhaos skib er her.
Perfekt timing. For Ildlandet.
- Jeg kan ikke lide ham. - Der er noget ubehageligt ved ham.
Jeg talte med hans folk.
Zhao dumpede sin officerseksamen tre gange.
Bad jeg om din mening?
Undskyld.
Han ville bare hjælpe.
Han sladrede om en overordnet.
- En overordnet, du ikke kan lide. - Det er lige meget.
Der er en orden i den måde, vi gør tingene på. Regler.
Vi er Ildlandet, selv herude.
Især herude.
Omashu blev hugget ud af et levende bjerg.
Det er et af Jordrigets vidundere.
Faktisk hele verdens.
De har et utroligt leveringssystem, der snor sig gennem hele byen.
Folkene der er kunstnere, videnskabsmænd og bygherrer.
Og maden er fantastisk.
Dig igen? Hvad sagde jeg sidst?
Dig! Træd frem!
De kan ikke lide fremmede i Omashu.
Hvorfor tror du, vi er fremmede?
Ikke for noget.
Vent.
Vi er nye her, men vi har en ven, vi skal møde.
Vi behøver hjælp til at komme ind.
Beklager.
Enten det eller majroe-sækken.
Men den ser du sikkert også godt ud i.
Dig og dig! Træd tilbage!
Omashu er en af Jordrigets sidste højborge.
De har prøvet, men ildbetvingerne kan ikke indtage den.
- Derfor er vagterne så forsigtige. - Hvordan ved du, vi ikke er en trussel?
Min mavefornemmelse.
Holdt.
Jeres ærinde?
Vi skal bare til markedet.
Denne måneds høst var dårlig.
Hun siger, jeg ikke vander majroerne nok. Det var derfor, jeg giftede mig med hende.
Markvanding, ikke?
Min svoger ville sige ja, hvis han kunne tale.
Stum fra fødslen.
Men han kan sige så meget uden ord.
Forleden fik han os til at le...
Tak, det er fint. Kør videre.
Tak. Farvel.
Jeg håber, I finder jeres ven. Og vær forsigtige.
Omashu kan være et farligt sted.
Der er han. Se.
Aang, vent!
Pas på!
Hov! Pas på mine...
Du er ingen luftbetvinger.
Luftbetvinger? Selvfølgelig ikke.
Hjælp!
Aang, vi kan ikke se!
Han er luftbetvinger.
Og du er en vandbetvinger.
Teo!
- Er du okay? - Far, jeg har det fint.
- Lad os få ham væk fra røgen. - Vores hus er lige der.
Tak.
- Tak... - Katara.
Mit navn er Sai.
Hvad lavede du der?
Hvordan skulle jeg vide, der kom en bombe?
Bombe? Det var ikke et uheld?
Intet, Ildlandet gør, er et uheld.
Ildlandet?
Ja. Deres spioner er overalt i byen.
Ingen steder er sikre.
"Omashu kan være et farligt sted."
Mere vand.
Du er luftbetvinger. Ved I, hvad det betyder?
Vi kan tage kampen op mod fjenden.
Du kunne kaste bomber på dem og ødelægge dem.
Luftkraft er deres svaghed, og du er ren luftkraft.
Fedt, ikke? Min far er mekanist for kongen af Omashu.
"Mekanist"?
Et fint ord for en, der spilder tiden med himstregimser.
Lyt ikke til ham.
Han vedligeholder de bedste dele af byen.
Som leveringssystemet. I har set det, ikke?
Det er fantastisk.
Det er ikke noget.
Var alle i Omashu så dedikerede som dig,
var krigen forbi.
Ildlandet ville være i knæ.
Ja.
Vi har alle en rolle at spille i krigen. Ikke, Aang?
Jo.
Derfor må vi afsted.
Ja, selvfølgelig.
Bare lov mig at give ildbetvingerne stryg. Få dem til at betale.
- Sokka. - De her er utrolige.
Se lige.
Den renser under tåneglene.
Der kan være blod på.
Så I mekanismen på sorteringsmaskinen?
Den er fjederdrevet. Genialt til kajakstativet derhjemme.
Blødningen er vist stoppet.
Du er okay.
Aang?
Engang var dette et utroligt sted, som jeg glædede mig til at se.
Et sted, hvor fantastiske ting blev skabt, ikke ødelagt.
Det er mit ansvar at hjælpe dem.
Hvordan vil du gøre det?
Avataren skal ikke kun slås.
Han hjælper også folk som Teo og hans far.
Og alle andre i byen.
Skulle vi ikke mod nord?
Sagde Kyoshi ikke, du skulle forhindre en tragedie?
Jo, og det skal jeg nok gøre, men jeg må også gøre det her.
Vil jeg redde verden, må jeg gøre det én person ad gangen.
Derfor bliver jeg i Omashu.
Fordi jeg vil hjælpe, hvilket jeg tror, jeg kan.
For jeg er Avataren.
Fortæl mig nu om bomberne.
"Han har gjort det umulige."
Han har bare sejlet rundt på krydstogt i tre år,
mens jeg har adlydt fars mindste vink.
Hvem risikerer livet for at finde forrædere?
Det er rigtigt!
Fortæl om missionen. Var du nervøs? Var dit liv virkelig i fare?
Nej. Modstandsbevægelsen har ikke meget ild i pejsen.
Men hvad kan man forvente af bønder?
Du kom i det mindste ud i byen.
Zuko er måske forvist,
men han udforsker verden.
Var jeg ham, ville jeg ikke tilbage.
Kære gamle Zuzu ønsker intet andet
end at komme tilbage og tage alt fra mig.
Han er også først i rækken til at blive ildherre.
Ikke at han fortjener det.
Det gør han ikke, men nu har han håb.
- Og det er farligt. - Hent pile!
Hvad kan du gøre ved det?
Du er her.
Han er derude.
Man kan altid spille med,
hvis man har de rigtige brikker.
Avataren er vendt tilbage.
Min mor fortalte mig, at Avataren ville vende tilbage.
Husker du historierne?
Jeg husker, at din mor blev taget fra os i denne fordømte krig,
og vores kamp for overlevelse siden.
Vi knokler og holder lav profil.
- Sådan ændrer man ikke verden. - Men sådan overlever man.
Du lader, som om du er ligeglad, men du hader også Ildlandet.
Er disse ting ikke bygget til vores hær?
Som det her.
Det er bare et eksperiment. Det fungerer ikke.
Jeg vil ikke skabe problemer for jer.
Jeg vil bare hjælpe.
Jeg ved hvordan. Jeg ved måske, hvor bombemændene mødes.
Højt oppe på bjerget.
Jeg kan ikke nå derop selv, men med din luftbetvingning...
Der. De stærkeste luftstrømme er om morgenen. Vi bør flyve der.
I morgen? Nej, du skal hjælpe mig med luftskibet.
Højdestyringen må fikses, før generalerne skal se det.
Jeg kan hjælpe.
Mine kilder siger, en luftbetvinger er set der.
I Omashu?
Fjendtligt område.
Ja, men bare rolig.
Man kan komme ind, hvis man kender de rette folk,
hvilket jeg gør.
Jeg sender to mænd til at bekræfte det.
- De er hurtige... - Nej.
Onkel Iroh og jeg gør det. Ingen andre.
Som du ønsker.
Jeg håber, du forstår faren.
Hvis der sker noget i Omashu, kan vi ikke hjælpe dig.
Prinsen og jeg klarer os.
Vi ved, hvad det vil sige at være alene.
Hvad laver du?
Ildlandets spioner.
Men så er mekanisten jo...
Forræder.
Kom.
Mekanisten arbejder for Ildlandet ved at bygge ting og sælge hemmeligheder.
Sokka og Aang er i fare.
- Jeg må advare dem. - De klarer sig.
Mekanisten er forræder, men også kujon.
Han ville aldrig gøre noget selv.
Men ham her derimod...
Vent.
Hvem er du?
De kalder mig Jet.
Ja!
De flyver!
Se lige der!
Der er hulen.
I var så klodsede. Jeg troede aldrig, I ville indhente mig.
Du snakker meget af en i undertal.
Godt, jeg har venner.
Ja. Jeg har også venner med.
Hej, makker.
Fantastisk skud, Longshot.
Godt hug, Pipsqueak.
Flot. Jeg tænkte nok, du kunne klare dig selv.
- Virkelig? - Fedt angreb på flammefyren.
Tak, Pipsqueak.
Han er Duke. Jeg er Pipsqueak.
Det er fedt at have en vandbetvinger med.
Hvem er I?
Vi er de gode.
Hvor fører han ham hen?
Bare rolig. Pipsqueak er god til at gå ud med skraldet.
Kommer du?
Tilføjer du plader her og udluftning her,
mangler kun en udluftningsventil til trykket.
Og du har implementeret det på en vandbaseret transport?
Nej, det er bare min idé
til at gøre vores is-undvigende skibe mere manøvredygtige.
Meget opfindsomt. Din far må være stolt af dig.
Altså... Min far er ikke så interesseret i den slags.
Han har vigtigere ting at tænke på. Han er en kriger.
Verden er fyldt med krigere.
Der er alt for få dygtige ingeniører.
Ingeniør?
Nej, det er bare en hobby.
Min rolle er at beskytte landsbyen og være en kriger, ligesom min far.
Vi må beskytte dem, vi elsker,
men vi må også forfølge vores talenter.
Sokka, du er en dygtig ingeniør. Husk det.
Det er ikke nemt at finde sin vej, men når man gør,
må man omfavne den.
Folk, der har set bomberne, så også en grøn flamme.
Boraks brænder grønt.
Det er et mineral, garverne bruger til dyrehud.
De graver det ud af bjerget.
Min far har lært mig det.
- Han må være stolt af dig. - Det er han vel.
Han ønsker, jeg var mere som ham.
Men han er også fantastisk.
Efter Ildlandet angreb vores landsby,
holdt han os i live.
Han byggede vores liv.
Han siger altid, han vil gøre alt for at beskytte os.
Og han skal gøre mere.
Han skal indse, vi må gøre alt for at redde verden,
for hvis ikke os, hvem så?
Velkommen.
Jeg er der næsten!
Bor I her?
Vi har haft andre baser, men denne er god.
Ja! Kom nu!
Ildbetvingerne kan ikke finde os her.
Hvad laver ildbetvingere i en af Jordrigets byer?
Omashu er ikke, hvad den var.
I gamle dage stod byen stærkt, men som krigen trak ud,
mistede kongen modet, og han blev træt og senil.
Korruption skød op omkring ham. Ildlandet sneg sig ind.
Der kommer vi ind i billedet.
Så I påtog jer at bekæmpe ildbetvingerne?
Hvis ikke os, hvem så?
Alle her har mistet nogen til Ildlandet.
Familier. Elskede.
Vi er forældreløse og flygtninge.
Det var vi i hvert fald.
Hvad er vi nu, Smellerbee?
Frihedskæmpere!
Ja!
Nogen var her for nylig.
Se her.
Blandes boraks med saltvand og koges, får man det her.
Sprænggelé.
Et par krukker kan blæse nabolaget i luften.
Hvad? Hvad har du fundet?
Ildbetvingere stod ikke bag eksplosionen.
Min mor var familiens kriger.
Hun lærte mig at bruge sværd, som dengang bare var en pind.
Da Ildlandet kom til vores landsby, hold hun dem stangen,
mens min far skjulte mig.
Jeg ville kæmpe, men han ville ikke give mig lov.
Jeg var otte.
Da jeg kom frem igen...
...var alle væk.
Jeg har også mistet familie.
Der var stille den aften, min mor døde.
Indtil soldaterne kom.
Jeg prøver ikke at tænke på det. Men for nylig er det vendt tilbage.
Det påvirker vist min betvingning.
Jeg ved ikke noget om betvingning, men jeg ved,
at man må bruge alt i sig til at hjælpe i kamp.
Hvad husker du, når du tænker på din mor?
Ikke hendes død. Hvordan hun var, da hun levede.
Jeg husker,
at hun altid stod op før alle andre.
Jeg husker
at se hende uden for hytten.
Klar til arbejde og ved at lave morgenmad.
Og hver dag...
...stoppede hun, når solen stod op.
Hun så solopgangen og smilede.
Hver dag.
Husk det.
Husk solopgangen.
Vi behøver ikke frygte vores smerte.
Vi skal bare beslutte, hvad vi vil gøre med den.
Hvad laver du?
Prøver noget Omashu-grillmad. Man får sjældent muligheden.
Er dette den store by Omashu? Det bedste, Jordriget har at tilbyde?
Dens charme er spildt på dig.
Charme?
Mener du skidtet og støjen?
Stanken?
- Tak. - Hvad er der sket?
Ildlandets agenter spreder vist rædsel i byen
for at svække jordbetvingerne.
Det er forkert. Krigere kæmper ikke i skjul.
Far ville aldrig bifalde den slags.
Krigen har varet så længe, at ingen ved, hvad vej Ildlandets moralske kompas peger.
Jeg hører, du er indblandet i en sag, der er afgørende for imperiets sikkerhed.
Jeg ville være taknemmelig for information om missionen og især prins Zuko.
Til gengæld vil jeg huske din loyalitet,
når tiden kommer til at gengælde den slags.
En tid, der måske snart kommer.
I den evige flammes navn. Prinsesse Azula.
Gode nyheder?
De bedste.
Det har taget lidt tid, men endelig leger vi med de store.
Husker du officeren i prins Zukos besætning,
der fortalte dig om Avataren?
Løjtnant Jee.
Jeg vil gerne tale med ham.
Javel.
- Sokka! - Aang, se det her.
Hvor er Katara?
Jeg har ikke set hende hele dagen. Jeg hjalp Sai med luftskibet.
Han viser det til generalerne nu. Hvorfor?
Teo og jeg fandt stedet, hvor bomberne kommer fra.
De laver sprænggelé i en hule i bjerget.
Sprænggelé.
Det er ikke alt. Vi har også fundet disse. Kåberne fra roe-vognen.
Så ildbetvingere stod ikke bag eksplosionen? Det var...
Jeg ved, hvem der står bag bomberne.
Hvad?
- Nej, Jet er ikke skurken. Sai er. - Hvad?
Sai har kun hjulpet os. Jet er en fupmager, der løj for os.
- Han løj ikke. - Han fortalte ikke sandheden.
Det kunne han ikke! Han bekæmper ildbetvingerne og må beskytte sig selv.
Han har allerede mistet meget.
Jeg så Sai tale med ildbetvingeren. Han er forræderen.
Du ved ikke, hvad du så!
Måske samarbejder Sai med kongens mænd om at finde spioner.
Han er ved paladset nu. Måske rapporterer han til dem.
- Du tager fejl! - Typisk dig, Katara!
Du tror på alt, der gavner dig selv!
Og typisk dig! Du tror aldrig på mig!
Jeg er ikke en lille pige mere!
Så bliv dog voksen!
Hvor skal du hen?
- Hen og bevise, du er en idiot. - Jaså? Det behøver jeg ikke bevis på!
- Vil du prøve en af mine... - Ikke lige nu.
Jet.
- Vi må tale sammen. - Okay.
Senere. Vi er på en stor mission. Det bliver farligt for os her.
Mission? Hvilken mission?
Du så selv, at mekanisten er forræder.
Vi ordnede hans partnere. Nu ordner jeg ham.
Jet, hvad vil du gøre?
Som jeg sagde.
Vi går ud med skraldet.
- Undskyld. - Det er helt okay.
- Kom du noget til? - Nej.
- Tænk ikke på det. - Okay.
Okay.
Vil I sprænge ham i luften?
Ikke kun ham. Han har audiens hos kongen.
Vi kan udrydde byens befængte hjerte.
Sokka havde ret. Du er skurken.
Katara.
Pakhuset, vi ødelagde, var et spionmødested.
Det var årsagen til, vi fik de tre i går.
Med mekanisten kan vi ramme endnu flere.
Uskyldige vil dø, Jet!
Det er frihedens pris.
Katara!
Det er for sent!
Du kan ikke stoppe det.
I havde ret.
Du kan hovere senere. Vi må stoppe Sai. Jet har plantet en bombe på ham.
- Hvordan kommer vi til paladset? - Det er højt oppe...
Ham igen?
Kom hen til paladset og stop Sai.
Det er min kamp.
Pas på med at ildbetvinge, ellers kommer Jordriget efter dig.
Jeg behøver ikke ild mod ham.
Pas på! Undskyld mig!
Jeg har en idé. Kom.
Hvor vover du slå et barn?
Ifølge Sai fører alle veje til paladset. Vi skal bare til endestationen.
Vi er snart ved endestationen.
Klar? En, to, tre!
Kæmp mod mig!
Hvorfor er det så vigtigt for dig?
Du er Ildlandets fjende.
Er det derfor, du har jagtet mig i tre år?
Hvordan ved du, der er gået tre år? Medmindre...
Du har min notesbog!
En ildbetvinger!
Mine kål!
Åh nej!
Beskyt kongen!
Vi må væk herfra!
Nu!
Det er en ildbetvinger!
Find ildbetvingeren, og luk porten!
- Løb! Red dig selv! - Hvad?
For Ildlandet!
Tekster af: Jesper Sodemann