Určitě se najde. Nejspíš jsi ho jen někam založil.
Za nalezení avatara nevděčíme tomu zápisníku,
ale tobě.
Možná ti pomohl utřídit myšlenky,
ale k avatarovi tě dovedla vlastní vytrvalost.
Utekl!
Má to být nejmocnější válečník!
- Ale je to zbabělec! - Nedělej unáhlené závěry.
Tenhle avatar je očividně jiný, než jsme všichni čekali.
To nezjistíme, dokud ho nenajdeme. A já ho najdu.
Jsem následník trůnu a to snad něco znamená.
- Dokonce i v tomhle zapadákově. - Samozřejmě.
A tentokrát máme výhodu právě díky tomu,
že jsme v poklidných končinách.
Kam by se tady mohl avatar schovat?
Ostrov Kjóši je jenom pár hodin odsud.
Avatarka Kjóši prý byla lítá válečnice, která si dokonale osvojila avatarský stav.
Třeba v její svatyni ovládnu svoji moc, než...
Někoho zabiješ?
Než se mi zase vymkne z rukou.
- Je načase jet domů. - Cože?
Zachránili jsme ho před vládci ohně.
Teď je čas vrátit se domů. Měl...
Měli bychom chránit vesnici, jak chtěl táta.
Oni to bez nás zvládnou.
Když nezachráníme svět, čeká zhouba i Vlčí zátoku.
Posloucháš se vůbec, Kataro? „Nezachráníme svět“?
- My? - Proč ne?
Bez Aanga svět nemá žádnou šanci.
Naší povinností je v první řadě chránit avatara.
Chránit avatara? Jeho?
Kluka, co nás málem sfoukl z hory?
Tady nejde jen o něj.
Od chvíle, kdy jsme ho potkali, mi jde všechno líp.
Předtím jsem vodou nedokázala naplnit ani náprstek.
A podívej, co zvládnu teď! Po jediném dni!
Rozhlédni se kolem.
Podívej, kde teď jsme.
Nevím, jak ty, ale já se vrátit nedokážu.
Něco se ti děje s taškou, Kataro.
Hej! To je naše jídlo.
Co to je?
Okřídlený lemur!
Dřív jich bývala plná obloha.
A co je tohle?
Drahá Kataro.
Tento svitek se mezi vládci vody našeho kmene dědí z generace na generaci.
Je v něm vše, co potřebuješ vědět, aby ses mohla začít učit vodní techniky.
Ani nevíš, jak těžké bylo ho před tebou skrývat.
Nebyl by u tebe v bezpečí,
když Národ ohně pronásleduje vládce živlů.
Teď jsi ale vyrazila do světa,
takže si můžeš vzít, co ti náleží.
Jsi vládkyně vody.
Vždycky jsi jí byla a navždy jí budeš.
Na to nikdy nezapomeň.
Vidíš? Tohle by se nestalo, kdybychom neodešli z vesnice.
Fajn. Vydáme se na ostrov Kjóši a uvidíme.
Můžeme vyrazit, Aangu?
Ještě musím něco udělat.
Celý život jsi tu pro mě byl...
a já tě zklamal.
Sbohem, Gyatso.
Promiň mi to.
AVATAR: LEGENDA O AANGOVI
VÁLEČNÍCI
Přidáš se k nám, Momo?
Momo?
Jo. Vypadá jako Momo, ne?
- Stejně jako ty vypadáš jako Sokka. - Má pravdu.
Určitě chutná jako kuře.
Zuko, tohle musíš ochutnat. Prý je v tom...
- Co že v tom je? - Vejce křepulce.
Vejce křepulce. To posiluje...
Vitalitu?
Vitalitu!
Co tady vůbec děláme, strýčku?
V tomhle přístavu sídlí velitel místních ohnivých válečníků.
Vědí tu o všem, co se kde šustne.
Pokud se v okolí stane cokoliv neobvyklého,
donese se to sem.
Zbláznil ses?
Chceš se velitele ptát, jestli neviděl avatara?
Pokud se to rozkřikne, začne ho hledat celý svět.
- Mohl bych přijít o všechno. - Uklidni se, Zuko.
Potřebuješ se naučit, jak získat, co chceš,
aniž bys prozradil svůj skutečný záměr.
Musíš zapojit takt a empatii.
A ze všeho nejdůležitější je v takovém případě...
rýže!
Na tohle nemáme čas, strýčku.
Hele.
Obří děsivá paní.
Koukejte.
Vážně tam můžeš jen tak vejít, Sokko?
Aangu!
- Sokko! - Co je? Co se děje?
- Pozor! - Hej!
Stojíte na posvátné půdě.
Přestaňte! Děláte chybu. On je avatar!
Hloupost. Jeho příchod by provázela znamení.
Tohle vypadá jako znamení.
Návštěvu jsme tu neměli už dlouho.
A z dobrého důvodu.
Díky tomu,
že si hledíme svého, ostrov Kjóši nezakusil hrůzy války
už celých sto let.
Od zbytku světa očekáváme, že bude náš postoj ctít.
Nepřišli jsme vám dělat problémy.
Jenom se chci dozvědět víc o avatarce Kjóši.
Copak tahle vesnice neexistuje pro zachování jejího odkazu?
- Neublížíme vám. - Možná ne.
Ale ti, kteří přijdou po vás, třeba ano. Nemůžeme dělat výjimky.
Nejsme jen tak někdo. Aang je avatar.
To tvrdíte vy. U té sochy se mohlo jen něco zablesknout.
Vím, že máte strach. Nemám tušení, jak to tu chodí.
To samé bych vlastně mohl říct i o zbytku světa.
Nějakou dobu jsem byl pryč.
Tam, odkud pocházím,
si ale lidi pomáhají.
Vím, že sem nepatřím.
Ten pocit mívám poslední dobou často.
Jestli mi dokážete pomoct
a já se naučím, jak být avatarem,
třeba zvládnu stvořit šťastnější svět.
Takový, jaký býval kdysi.
Proč bychom mu nemohli dovolit nahlédnout do knih?
O ty tu nejde.
Já vím, jde o budoucí hrozby.
Jestli je to vážně avatar, musíme mu přece pomoct.
Jsi nelítostná válečnice...
- A přesto máš laskavé srdce. - Matko.
Jsi ještě moc mladá na to,
abys věděla, že na světě žije plno lidí, kteří by toho rádi zneužili, Suki.
Nejsem. Jen jsem se ještě nikdy nedostala z ostrova.
Málem bych zapomněla, že samotná Kjóši
často spoléhala na laskavost druhých.
Jako avatarka pak ráda pomáhala těm, kteří to sami nedokázali.
Proto zde našim hostům dovolíme zůstat
na dva dny.
Věřím, že naší štědrosti nezneužijete.
Hele, já chápu, proč jsi nás tu nechtěla. Zachoval bych se stejně.
Zodpovídáš za všechny tyhle lidi.
Já tenhle úkol beru vážně. Sám jsem strážce naší vesnice, takže...
Ty?
Jo.
Strážce?
A jak ji chráníš, když jsi tady?
Cože? Nechráním.
Teda chráním.
Sice tam fyzicky nejsem, ale chráním ji.
Tím chci říct, že...
Nejdřív musím zachránit svět.
Jak že jsi to říkala?
Tím, že ochraňuju Aanga, chráním i vesnici?
Hej, počkej!
Jde mi o to, že máme hodně společného. Oba jsme válečníci, ne?
Avatarka Kjóši před svojí smrtí vycvičila elitní oddíl.
Nechráníme jenom naše domovy, ale i způsob života.
Tahle tradice se předává z generace na generaci
a teď je na mně, abych chránila zdejší komunitu a hodnoty.
Proto nejsem jen tak ledajaká válečnice,
ale Kjóšina válečnice.
Kde je váš velitel?
Potřebuju nedávná hlášení našich špionů.
- Prosím? - A mapy.
Námořní mapy. Čím podrobnější, tím lepší.
Co jste zač?
Princ Zuko?
Je mi ctí na naší skromné základně přivítat někoho z královské rodiny.
- Co potřebujete, korunní princi? - Jak jsem říkal...
Omluvte prosím mého synovce.
Plavili jsme se tak dlouho,
že už jsme pozapomněli na slušné chování.
Neomlouvejte se, generále Irohu. Snad odpustíte i vy nám.
Moc důležitých hostů nás nenavštěvuje.
Natožpak slavný „Drak západu“.
Jak už říkal můj synovec,
sháníme mapy a hlášení špionů.
Pronásledujeme hejna žraločích olihní.
Žraločích olihní?
Touhle dobou zrovna migrují.
Když se opečou s trochou citronu, jsou vynikající.
Aha.
Udělám, co budu moct.
Pokud mi dáte čas do rána, určitě zjistíme, co potřebujete.
Jste moc laskavý, veliteli...
Zhao. Jsem velitel Zhao.
K vašim službám.
Měla bys nosit zvonek.
V hlavní budově máte jídlo.
Paráda! Máš přirozený talent.
Tyhle techniky byly snadné.
Předtím jsi je ale nezvládala, ne?
Učíš se rychle. Jsi skutečná vládkyně vody, Kataro.
Taky bys měl trénovat.
Avatar musí ovládnout všechny živly.
Možná později.
Netuším, jaké je žít s vědomím, že musíš zachránit svět,
ale odkládáním tréninku se tomu nevyhneš.
Já vím.
Akorát... dřív mě učil Gyatso.
S nikým jiným jsem nikdy necvičil.
To nevadí.
Spolu to zvládneme.
My tě neopustíme.
Nebo si z tebe prostě udělám cvičný terč.
Je to cizí kuchyně, ale nechutná špatně.
Zkus si to znovu, pečínko.
Vážně jsi vládce vzduchu?
Musíš uznat, že to s lidmi umí.
Dokáže jim snadno porozumět, stejně jako včera.
Jeho skutečná síla spočívá v tom, že má srdce na dlani.
Díky tomu se stane avatarem.
No jasně. To je náš spasitel.
Tak takhle to vypadá, když sem přijde někdo zvenčí?
Ty jsi nezažila dobu, kdy kolem nás zuřila válka
a my žili v neustálém strachu z Národa ohně.
Měli jsme dobrý důvod, proč se cizinců stranit.
„Stranit.“
Kvůli našemu způsobu života se straníme spousty věcí.
To je možné, ale jsme díky tomu v bezpečí.
Na úkor štěstí.
S tím chlapcem je možná zábava,
ale to ještě nic neznamená.
Může být nebezpečný. A čím dřív se svými přáteli odletí,
tím líp.
- Avatara? - Ano, pane.
- Myslí, že našel avatara? - Jeho posádka to tvrdí.
Prý ho našli v jedné vesničce Vodního kmene.
Princ ho zajal, ale nechal ho utéct.
Zuko se obrátil na nás, takže si myslí, že je avatar pořád někde poblíž.
Shromáždi zprávy
o jakýchkoliv neobvyklých událostech za posledních pár dní.
- A rychle. - Rozkaz.
Fakt bys měla popřemýšlet nad tím zvonkem.
Ten jsem vyrobil sám.
Je skvělý pro boj, na lov a...
Na lov?
Jo, na lov. Přesně.
Tygřích velryb.
Jo, jsou to pěkný potvory.
A taky hrozně... smrtící.
Jestli chceš, naučím tě, jak na to.
No teda.
To bylo fakt dobrý.
Vážně... dobrý.
My z Jižního vodního kmene jsme známí spíš pro boj zblízka.
Jakože hned teď?
Dobře.
Tak jo.
Vzdávám se!
Nic. Není tu nic o avatarském stavu ani jejích schopnostech.
Nic, co by mi mohlo pomoct.
Jak mám s takovou zachránit svět?
Jak mám ostatní ochránit před Národem ohně?
Prý byla sirotek.
Než ji nejbohatší rodina na ostrově najala jako služebnou, žila na ulici.
Byla tichá a laskavá. Nikdo netušil, že z ní bude avatarka.
No jo, ale co se teda stalo...
že se tak změnila?
„Jedině spravedlnost přinese mír.“
Nikdy jsem nechtěl bojovat. Bojím se, že někomu ublížím.
Doma mi ostatní říkávali, že mám štěstí,
protože nemusím trénovat.
Já ale musel.
Ne proto, abych svoje schopnosti rozvinul, ale abych je ovládl.
Promiňte mi to!
Nikdo mi to nikdy neřekl, ale já věděl, že se mě bojí.
Jako ty a Sokka, když jsem vstoupil do avatarského stavu.
Co když se tu nic nedozvím?
Co když svoje schopnosti nikdy neovládnu? Kolika lidem pak ublížím?
A co se stane, když se o to ani nepokusíš?
Nejsi na to sám, Aangu.
Tady se píše,
že jsi reinkarnací všech předchozích avatarů.
Doslova na to nejsi sám. Máš v sobě ostatní avatary.
Jestli chceš někoho, kdo by tě učil, musíš zjistit, jak se s nimi spojit.
Odpovědi nenajdeš v knihách,
ale uvnitř sebe sama.
Co se děje?
Zhaova loď.
Je pryč.
Kdo? Zhao?
Slyšel něco o létající krávě poblíž Kjóši, tak tam hned vyrazil.
O létající krávě?
Nějak se dozvěděl o tom, že hledáme avatara.
Musíme ho předehnat.
To stačí.
Poklonit.
Můžete jít.
Svět potřebuje avatara. Potřebuje tebe, Aangu.
A co se stane...
Já se svojí moci bojím.
Jsou mrtví.
Když svět avatara potřeboval nejvíc, zmizel. Utekl...
Já tu moc nechci.
Právě proto z tebe bude skvělý avatar.
Avatarko Kjóši, pomoz mi.
Aangu?
Aangu!
Už bylo načase.
Promiňte. Nevěděl jsem, jak se s vámi spojit.
Netušil jsem, že je to možné.
Ty toho ještě nevíš...
Nemůžeme zrychlit?
Víc už to nejde.
Děláme, co můžeme.
Čekal jsi tři roky, takže to určitě ještě chvilku vydržíš.
Tři roky.
Celé tři roky.
Občas jsem myslel, že avatara nikdy nenajdu.
Když ho teď mám na dosah ruky, je to skoro ještě horší.
Konečně se možná vrátím domů.
Naděje někdy dokáže být krutá.
Blížíme se k ostrovu Kjóši.
Myslím, že mi to začíná...
Musíš využít soupeřovy síly
a obrátit ji proti němu.
Děkuju, jsi skvělá učitelka.
A ty zase výborný student.
Určitě i díky svému předchozímu tréninku.
Když jsi ten strážce vesnice.
Jasně.
No jo, „strážce“.
V mojí vesnici o skutečné válečníky vlastně moc nestojí.
Podle mě jsi skutečný válečník.
Na tebe nemám. I když neovládáš živly, jsi ta nejlítější válečnice, co znám.
Právě proto musíme být ještě lepší než ti, kteří to zvládnou.
Nedokážeme hýbat horami ani pálit lesy.
Musíme využít toho, co umíme.
Nejde o to, jaké má člověk schopnosti.
Hlavní jsou vůle a touha.
Srdce.
Popravdě ti závidím.
Vždycky jsem chtěla poznat okolní svět,
ale netroufla jsem si odsud odejít.
Co bych tam asi našla?
Teď už to vím.
- Zvon! - Ty ho slyšíš taky?
- Musíme jít. - Proč? Co se děje?
To je poplašný zvon. Někdo se blíží.
Aangu!
Musíš se vrátit, Aangu.
Kde jsi?
Být avatarem znamená mnoho věcí.
Musíš se stát ochráncem, generálem, vyjednávačem i rádcem.
Musíš plnit několik rolí
a mnohé z nich si žádají neskutečnou sílu.
Proto musím ovládnout všechny živly?
Abych zesílil?
Ano. A aby ses naučil ovládat to nejpodstatnější.
V avatarském stavu do sebe soustředíš energii
svých předchozích inkarnací.
Dodá ti sílu tisíce vládců živlů.
To už jsem viděl.
Je nebezpečný.
Jedině když ho neumíš ovládat.
Může být ale i tvojí nejsilnější zbraní a zachránit ti život.
Jdeme pozdě. Zhaovým mužům se nevyhneme.
Určitě už jsou ve vesnici.
První tah v pai sho vždycky neznamená výhodu.
Mnohem podstatnější než rychlost je zjistit, co tvůj protivník chystá.
Kde je jeden avatar, může být i další.
To je ale krásný ostrov.
Vítáme vás, veliteli.
Ocenili bychom však, kdybyste dal vědět předem.
Hosty běžně nepřijímáme.
Zvláštní, já slyšel něco jiného.
Prý jste tu zrovna měli nečekanou návštěvu.
To se pletete.
Snažíme se držet v ústraní.
O tom vím.
Ostrov Kjóši se prý v minulosti pyšnil
jistou... bezvýznamností.
Národ ohně proto nikdy nepovažoval za nutné
plést se do vašich záležitostí.
Byla by škoda, kdyby vám to měl jistý cizinec pokazit.
Jediní cizinci
jste tady vy, veliteli.
To je dost nešťastný pohled na věc.
Mohli bychom se tu porozhlédnout?
Poslužte si.
Zajměte je a najděte avatara!
Chceš vědět, co znamená být avatarem? To ti nepovím.
Každý jsme jiný.
Jsme tím, co si po nás doba žádá.
Takže na to musím přijít sám?
To je součástí naší poutě.
Co když ale cestou někomu ublížím?
Kolika lidem se už něco stalo, protože jsi jim nedokázal pomoct?
Když zase utečeš před svým údělem, odskáče si to spousta dalších!
Pro avatara musí být povinnosti na prvním místě.
I na úkor vlastního života!
Kdysi jsem bývala jako ty.
Pak jsem ale zjistila, co je v sázce.
Ukážu ti, co se stane, pokud selžeš.
Jestli nezasáhneš, na severu dojde ke katastrofě
a další národ vládců živlů bude vyhlazen stejně jako Vzdušní nomádi.
Ptal ses, co znamená být avatarem.
Musíš být válečníkem.
Mocným, nemilosrdným válečníkem.
- Volají posily. - Už je dlouho neudržíme.
Kde je ten tvůj kamarád? Říkal jsi, že nám pomůže.
Kde je avatar?
- Co když ale všechno jenom zhorším? - To víš, že zhoršíš.
O to se postará samotná tvoje existence.
Kvůli návratu avatara budou obě strany bojovat o to zuřivěji.
I naděje má svoji cenu.
To jsi ty... Dostanu se k němu, ať chceš, nebo ne.
O svém osudu si rozhodni sama.
- Tak jaký to má smysl? - Chceš to mít snadné?
Nic z toho, co tě čeká, nebude snadné.
Když se svému údělu budeš vyhýbat, nejenže nezachráníš svět,
ale dokonce ani tenhle ostrov.
Tenhle ostrov? Před čím?
Před nebezpečím, kterému jsi ho právě vystavil.
Moji přátelé...
Já tě varoval!
Nikdo mi nebude stát v cestě!
Chtěl jsi vědět, jak ovládnout naši moc.
Ukážu ti, čeho je schopná.
To není možný.
Ústup.
Zpátky na loď!
Aangu!
Jsem v pořádku.
Je to moje vina.
- Přišli kvůli mně. - Proto musíš odejít.
- Hned. - Přece vás jen tak neopustíme.
Jdou po avatarovi, ne po nás.
Nepřišli jsme o nic, co bychom nedokázali nahradit.
A získali jsme něco daleko cennějšího.
Vrátili jste nám víru
v naši vesnici, v sebe samé...
a v avatara.
Dobrá práce, avatare.
Přál bych si, abychom měli...
víc času.
Já vím.
Já taky.
Díky, Sokko.
Za co?
Za to, že jsi mi otevřel oči.
Mějte se!
Takže se už nechceš vrátit domů?
Abyste se mohli bavit beze mě?
Musíme mu přece pomoct. Určitě to bude potřebovat.
Zuko se očividně jen tak nevzdá a je nebezpečný.
Hej!
Ten trik s tou děsivou paní se ti fakt povedl.
Uvidíme ji ještě?
Kjóši říkala, že předchozí avatary můžu přivolat jedině v jejich svatyních.
- Co ti ještě řekla? - Musíme za Severním vodním kmenem.
Prý se tam stane něco hrozného
a dokážu to zastavit jedině já.
Takže na sever.
Musíme to stihnout, než nás doženou vládci ohně.
Tamější vládci vody jsou ti nejlepší na celém světě.
Tak se neboj. Nejsi na to sám.
Máš mě, Kataru
a tuhle chlupatou létající kouli.
Co víc si přát?
To jako fakt?
No jo, naběhl jsem si.
Jen jsem reagoval na hlášení o incidentech na Kjóši.
Netušil jsem, že tam najdu avatara.
Kdybyste mi předtím prozradil víc, princi,
mohli jsme se tomuto nedorozumění vyhnout.
Snad mi to prominete.
Jistě, veliteli.
A nikomu ani muk.
O avatarovi.
Ať se to nikdo nedozví.
Samozřejmě.
Naprosto chápu, že se jedná o citlivou informaci.
Kdybyste mi dovolil se do tohoto pátrání zapojit,
mohli bychom vynaložit dvojnásobek zdrojů.
Samozřejmě pod vaším velením, Výsosti...
- Počkat, my... - Výborný nápad, veliteli.
Bude nám ctí s vámi spolupracovat. Vaší věrnosti si ceníme.
Věřte mi, že na loajalitě
si zakládám ze všeho nejvíc.
Vaše Eminence. Plameni, který ozařuje celý svět.
Jsem váš věrný služebník v jižních mořích.
Mám pro vás důležitou zprávu.
Mé informace vás nejspíš překvapí
a možná je budete považovat za fámy nebo nesmysly,
ale chci vás ujistit,
že jsem tyto události viděl na vlastní oči.
Proto pro vás mám úžasnou novinu,
která možná změní budoucnost našeho národa.
Avatar se vrátil.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová