СТОЛИЦЯ ДІМ НАРОДУ ВОГНЮ
Он він!
Відріжте його!
Зупинись іменем...
Там!
- Мерщій! - Хутко!
Он він! Хапайте!
Бачу його. Не дайте втекти!
Руш!
За ним!
Стояти!
Маг Землі.
Швидше!
Ну ж бо!
Ходу!
Він побіг туди!
Віднеси королю Землі. Вони розпочнуть війну!
- Он він! - Уперед!
Ви спізнилися.
Ваші бойові плани вже прямують до Земного Царства.
Добре.
Тож усі спостерігатимуть за Земним Царством.
Усі, крім нас.
Ми будемо готові до вашої атаки.
Коли ваш король отримає ті плани,
він перенаправить свої сили до ваших кордонів
і заручиться підтримкою інших народів.
Водні племена, Повітряні Кочівники й решта світу
уважно стежитимуть за Магами Землі.
Ви хотіли, щоб ми знали?
Справжня ціль — не ми.
Мої цілі вищі.
Значно вищі.
Чому?
Чому ви це робите?
Тому що наш час настав.
Майстерна хитрість, Ваша високосте.
Але з тактичної точки зору Маги Повітря не є загрозою.
Справа не в Магах Повітря.
А в одному, який живе серед них.
Єдиному, хто може стати нам на заваді.
Але Аватара ще не виявлено.
Тому треба вбити їх усіх.
Вода.
Земля.
Вогонь.
Повітря.
Тисячоліттями чотири народи жили в гармонії,
і мир їм забезпечував Аватар...
єдина особа, здатна опанувати всі чотири елементи
і захистити тонкий баланс між народами.
Коли один Аватар помирає,
його дух перероджується в новому тілі у вічному циклі.
Після смерті останнього Аватара
нове втілення ще не з'явилося.
Тож Вогняний Повелитель Созін, безжальний лідер Народу Вогню,
вважає, що настав час розпочати нещадну кампанію,
щоб завоювати світ.
Його перший крок — усунути єдину людину,
яка може стати йому на заваді.
Наступного майстра всіх чотирьох стихій,
Мага Повітря, який може бути не готовий до відповідальності стати
Аватаром.
АВАТАР: ОСТАННІЙ ЗАХИСНИК
ААНҐ
ПІВДЕННИЙ ХРАМ ПОВІТРЯ
Аанґу!
Дивіться!
Хто ж іще?
Хвалько.
Що? Я просто насолоджувався видом.
Тебе шукав монах Цутоп.
Ти знову пропустив тренування!
Там все одне й те саме. ти знаєш, що я це вже вивчив.
Аанґу.
Може, ти й досяг більшого, ніж інші, але тобі ще багато чого вчитися.
Віриш ти чи ні,
але може настати день, коли ти пошкодуєш, що провів з учителями мало часу.
Тепер іди з іншими учнями, допоможи з приготуваннями
до фестивалю Великої Комети.
У нас ще багато роботи, перш ніж прибудуть Кочівники з інших храмів.
Скільки їх прибуде?
Дивіться!
Погляньте на них.
Ого! Їх так багато!
Нічого собі!
Усі.
Ходімо, Аанґу! Вони вже там!
Зачекайте!
Ти йому сказав?
- Час не підхожий. - Не підхожий?
Чекати слушного часу — це розкіш.
Нам треба поговорити з радою. Негайно.
Аанґ завжди був обдарованим.
Наймолодший Маг Повітря в історії,
що отримав мітки майстра.
Але йому лише 12.
Ми не можемо його про це просити.
Вогняний Повелитель готує напад на Земне Царство.
Водні Племена відправляють воїнів допомогти Магам Землі,
ми теж маємо їм допомогти.
Нам потрібен Аватар.
Так, Аанґ могутній, але він ще стільки всього має навчитися
про відповідальність,
очікування,
пожертву.
І понад усе, він має знати, хто він.
Якщо відіслати його, перш ніж він це дізнається,
він може не впоратися ні з чим, чого ми очікуємо.
І він, і світ
можуть від цього не оговтатися.
Роль Аватара — це важка ноша,
не призначена для дитини.
Але не нам вирішувати, кому нести цей тягар,
і я боюся, ти надто зблизився з Аанґом, щоб це побачити, брате Ґіатсо.
Аанґ має негайно вирушити вчитися інших дисциплін Підкорення,
і ми можемо лише сподіватися, що він встигне на щось вплинути.
На фестивалях комет завжди стільки роботи?
Останній був сотні років тому, і віриш чи ні,
я не настільки старий, щоб його застати.
Міг би й обдурити мене.
Пам'ятаєш, як ми були тут востаннє?
Так. Мені зробили татуювання.
Зазвичай їх роблять у головній залі,
але я хотів, щоб ти отримав свої в присутності Янчен,
останньої Аватарки з Повітряних Кочівників.
Коли вона померла, наступний Аватар народився
в наступній за чергою нації вічного циклу,
тож після смерті Янчен
з'явився Курук з Водного Племені, потім Кіоши із Земного Царства...
А тоді Року із Народу Вогню.
Це означає, що наступний Аватар
знову буде Магом Повітря.
Її дух відлунює в одному з нас.
Аанґу, ти завжди був особливим.
Найталановитішим Магом Повітря, якого я знав.
Я не хотів бути особливим.
Але ти таким є.
Аанґу,
ти Аватар.
Народ Вогню став на темний шлях.
Їхні дії загрожують вивести світ з рівноваги.
Лише Аватар, єдина людина, що опанує всі чотири стихії,
може врятувати світ.
Світові потрібен Аватар.
Світові потрібен ти, Аанґу.
Ти маєш негайно вирушити на опанування інших дисциплін.
Негайно?
І покинути друзів? Дім? Тебе?
Так, це
був би важкий тягар для будь-кого,
але ти, Аанґу, не будь-хто.
Ти сильний,
добрий
і шляхетний.
Пам'ятай це.
Завжди пам'ятай, хто ти,
бо я не уявляю кращого кандидата для такої сили.
Але я не хочу цієї сили.
Тому ти станеш чудовим Аватаром.
Чому я маю відрізнятися?
Я не можу...
просто вдавати, що я твій друг?
Ти і є мій друг.
І завжди будеш моїм другом.
Привіт, Аппо.
Теж не спиться?
Ґіатсо каже, я маю стати Аватаром.
Я.
Мені не дозволяють годувати бізоненят, аж тут я маю врятувати світ?
Він сказав пам'ятати, хто я такий.
Але я знаю, хто я.
Я люблю грати в м'яча, їсти бананові коржики, дуріти з друзями.
Ось хто я.
Я не той, хто може зупинити Народ Вогню.
Не той, хто може зупинити війну.
Інші діти кажуть, мені пощастило мати такі вміння,
та я б помінявся з ними місцями.
Я не хочу йти.
Я не хочу відповідальності.
Я боюся своїх сил. Боюся бути один!
Мені страшно.
Твоя правда.
Треба піднятися туди, де все зрозуміліше.
Принаймні зараз.
Їп-їп!
Пам'ятайте:
ніхто не має вижити.
Браття й сестри, нас атакують!
- Що відбувається? - За мною, хутко!
Де Аанґ?
Аанґу!
Ходімо, швиденько.
Аппо, щось погода зовсім погана. Розвертаймося додому?
Ось так.
Сидіть тихо. Тут ви будете в безпеці. У куток.
Не висовуйтеся.
Аппо, не бійся! Тримайся!
Іншої ночі ви б могли перемогти.
Але не тоді, коли у нас сила комети!
ВОВЧЕ ЛІГВО
Побігли!
Дякую.
Так, слухайте.
У нас на стіні тригодинні зміни,
але декому з вас не можна довіряти ваш пост.
Тож відтепер
весь час по двоє, тобто тепер змін удвічі більше.
Якісь проблеми? Не думаю. Усе, до обов'язків.
Ходімо зі мною.
Куди ми йдемо?
Рибальські човни повернулися порожні.
Хочеш щось зробити правильно — зроби сам.
Вони не цінують твоїх лідерських вмінь.
Вони їх не усвідомлюють.
Дуже смішно.
Катаро!
То де ти була?
Знову підкорювала воду?
Не хвилюйся. Мене не бачили.
Та це неважливо.
Важливо. Якщо Народ Вогню дізнається, що ти Маг...
Народ Вогню багато років не наближався до селища.
Та й нема на що дивитися.
Видропінгвін краще підкорить воду, ніж я.
Мабуть, це на краще.
Тобі слід більше допомагати селищу.
Підготовка до битв — це не все.
- У нас війна. - Магія Води — наша культура.
Наше життя. Ми маємо її зберігати.
- Ми маємо зберігати свої життя. - Я знаю!
- Якби тато був тут... - Його немає! Є я!
Катаро.
Катаро. Потім дутимешся, веслуй.
Молодець.
Це не я.
Сокко!
Усе гаразд?
О ні. Це погано.
Що це?
Дивно.
Дістаньмо каное, бо станемо кормом для риб.
Яка іронія.
Може, я попливу на крижині?
Катаро?
Нарешті.
Звідки він узявся?
Я не знаю.
Клас! Ми не помремо.
Рушаймо додому.
Агов! Ти що робиш?
Ти ж не думаєш його кинути?
Катаро, дивний сяючий айсберг щойно вибухнув і залишив
загадкового лисого хлопчика.
Що змусило тебе думати: «Клас, візьмемо його додому»?
Сокко, він же дитина.
Ми не можемо залишити його тут.
Мені це не подобається, але хто я такий?
Усього лише відповідальний за безпеку селища.
- Схоже, він мертвий. - Що це за знак на голові?
Дайте подивитися.
Не може бути.
Що таке, бабусю?
Це Маг Повітря.
Неможливо. Магів Повітря більше не існує.
Доки не прокинеться, відповідей не буде.
Хай відпочине.
Ходімо.
Тут тільки селище Водного Племені
біля Південного полюса. Нам треба туди.
- Гадаєш, ми там знайдемо Аватара? - Так.
Через світло?
Думаєш, мені ввижається?
Іноді світлові промені — це лише небесні відблиски в зимовому небі.
Я три роки ганявся за всіма підказками, всіма плітками,
всіма перешептами про Аватара,
і робитиму це ще три роки, якщо доведеться.
Принце Зуко, не думаю, що твій батько хотів би...
Батько вигнав мене, доки не знайду Аватара,
і саме це я і зроблю.
Я лише кажу, що важко бачити твої надії
щоразу, коли ти натрапляєш на знак.
Це окупиться, коли я повернуся у славі,
щоб стати законним спадкоємцем Вогняного Повелителя.
Можливо, настав час подумати, що трон — це не все.
Можливо, для тебе.
Але для мене...
це моя доля.
Давайте!
Ну ж бо!
Попався!
Є!
Дістала!
Геть від нього! Що ви собі думаєте?
Забули тренування? Що я казав про пильність?
- Може, він ворог. - Ворог?
Я не ворог.
Тоді хто ти?
Я Аанґ.
Де я?
- Як тут опинився? - Це ти скажи.
Чекай.
Аппо?
Аппо!
Де Аппа?
Сокко!
Ти його бачив?
Так.
Це зовсім не дивно.
Аппо!
Він справді Маг Повітря.
Ви бачили Аппу?
Мого Летючого Бізона.
Шість ніг, роги, коричневі стрілки.
Летючий Бізон.
- Летючий Бізон! - Від повторень не зрозуміліше.
Ух ти!
Що це таке?!
Аппо!
Летючий Бізон.
Кажеш, ти потрапив у шторм?
Він почався раптово.
Погода оскаженіла, щойно я вилетів з дому.
З Південного Храму Повітря.
Там живуть Повітряні Кочівники.
Ну, не всі Повітряні Кочівники,
але більшість прибула на фестиваль Великої Комети.
Фестиваль Великої Комети.
Бабусю?
Вода, земля, вогонь, повітря.
Давним-давно чотири народи жили разом у гармонії.
Усе змінилося, коли Народ Вогню атакував.
Лише Аватар, майстер усіх чотирьох стихій,
міг їх зупинити.
Але коли світ потребував його найбільше,
він зник.
Народ Вогню пішов і спустошив усе,
занурюючи нас у часи темряви.
Усі в селі знають цю історію,
але не ти, правда ж, юначе?
Як не знаєш, що Магів Повітря не бачили кілька поколінь,
і що Південний Храм Повітря впав першим,
бо ти весь цей час був у крижаній пастці.
Востаннє Велику Комету бачили в небі
сотню років тому.
Він здається просто хлопчиком,
та це не так.
Він останній Підкорювач Повітря.
З усіх можливих місць у світі він тягне нас у найхолодніше.
Чому знаків не буває поблизу гарячих джерел?
- Щось кажете, лейтенанте Джі? - Ні, пане.
Дозвольте прояснити.
Наша місія життєво важлива для майбутнього Народу Вогню,
тому ми знайдемо Аватара.
Доведемо, що ми гідні,
і знову побачимо свої домівки й родини...
або помремо в спробах.
Усе гаразд?
Сотня років.
Усі мої друзі.
Усі знайомі.
Вони зникли.
Мені шкода.
Повір, я знаю, як це — втрачати близьких.
Будучи маленькою, я не розуміла, що таке війна,
поки не прийшли Маги Вогню.
Вони нищили все на своєму шляху.
Усе.
Усіх.
Пізніше батько з воїнами вирушили полювати на Магів Вогню.
Це було три роки тому, більше ми його не бачили.
Він лишив Сокку головним, коли тому було 13 років.
Швидко подорослішав?
Як і ми всі.
Ми не буваємо готові,
доки не доведеться.
Це з першого нападу Народу Вогню на Водне Плем'я.
Вони були безжальні.
Відтоді Народ Вогню завоював більшу частину світу.
Маги Води досі відбиваються,
особливо на півночі.
І Земне Царство досі тримається.
Ми сподіваємося.
Я мав друзів з Народу Вогню.
Відвідував їх.
Ніхто не відвідує інші народи.
Тепер дружать лише зі своїми.
Добре. Навички сильні як ніколи.
Я маю бути на піку форми перед найсильнішим воїном світу.
Кажуть, Аватарка Кіоши сама знищила ескадрон солдатів Земного Царства.
Ти достатньо підготувався.
Може, горнятко доброго жасминового чаю?
Припустимо, ти знайдеш Аватара і зможеш його здолати.
Місія, яку твій батько вважав нездійсненною.
Твоє повернення додому може бути...
неочікуваним.
Ти помиляєшся.
Сюди ніхто не ходить.
Тут тихо й непомітно.
Ти Магічка Води!
Ледве. Я хочу навчитися,
але в Південному Племені лишилася тільки я.
Сокка не схвалює мої тренування,
бо боїться, що Народ Вогню дізнається і...
І що?
Є пояснення тому, що я єдина Магічка Води в селищі.
Усіх інших убили.
Сокка просто не розуміє.
Я воїтелька. Я маю вміти постояти за народ.
Ченці мені казали, що Підкорення — це енергія і баланс.
Відчувши енергію навкруги, ти зможеш знайти баланс.
Знайшовши баланс, відчуєш енергію.
Клас!
Я навіть не старалася.
Це добре. Тобі треба просто дати силі волю.
Катаро?
Сокко! Сокко, Народ Вогню. Вони...
Знаю. Ми помітили. Негайно на пости!
- Сокко, стелажі... - Заповни.
Я не розумію. Чому вони тут?
Минуло стільки часу. Що їм потрібно?
Він.
Він не просто останній Маг Повітря. Правда ж?
Ти Аватар.
Аанґу?
Я знав, що він щось приховує.
Коли світ найбільше потребував Аватара, він боягузливо зник.
Він утік, і люди загинули.
Сокко, вони висадилися.
Іди сховайся.
- Сокко, я хочу... - Катаро, зараз.
Ходімо. У безпечне місце.
Я принц Зуко.
Первісток Вогняного Повелителя Озая.
Ми не прагнемо забрати ваші домівки.
Ми просто шукаємо особу, якій тут не місце.
Він не один з вас.
Здайте його зараз,
або я спалю це місце вщент.
- Де він? - Сокко, ти не можеш його видати.
- Йому тут не місце. - Це не так!
Тато сказав мені захищати селище.
Але згадай, що нам казала мама.
Ми маємо захищати тих, хто не може захистити себе сам.
Він втратив усе. Сокко, ти не розумієш? Він же Аватар!
Він про це збрехав!
Я знаю, на тобі велика відповідальність,
але бути лідером — це не просто ловити рибу.
Ти маєш давати людям ціль у житті.
Це і є Аватар. Він — це надія.
І вона потрібна не менше за харчі та житло.
Мені точно.
Я Сокка.
Син Гакоди.
Володар... Снігу й Льоду.
Від імені Водного Племені Вовчого Лігва я вимагаю, щоб ви забралися негайно!
Якщо ви обрали цей шлях,
нехай так.
Владнаємо це вдвох. Як два лідери. Тобі потрібна армія?
Я думав, Маги Вогню хоробрі.
Не піддавайтеся. Нас більше. Це не змагання.
Яка в цьому слава?
Приймаю виклик.
То кому потрібна армія?
Геть від нього!
Не може бути.
Досить ігор. Спалити все дотла.
Ні!
Я поїду з вами. Не чіпайте їх.
Це мене ти шукаєш.
- Узяти його. - Стійте!
Катаро, усе добре.
За мене ще ніхто не бився.
Ти найсміливіший, кого я зустрічав.
Треба щось зробити. Йому треба допомогти. Сокко!
Слухай. Зміцніть кріплення на воротах і не пропускайте тренувань.
- Сьогодні я помітив недбалість. - Тренувань?
Не давай молодшим крутити тобою.
Покажи їм, хто головний. Саме так.
Ти головний.
Що ж, нумо рятувати дивного хлопця.
Мало хто вірив, що цей день настане. Я теж не вірив.
Можна дещо спитати?
Пробач.
Я Іро, син Вогняного Повелителя Азулона.
І звісно.
Чому Народ Вогню почав цю війну?
Дехто каже, що в нашій природі
розширюватися і поглинати, як чинить вогонь.
Інші вірять, що справжня стабільність у світі
можлива лише під нашим правлінням,
тож прагнення завоювань — це прагнення миру і єдності.
Мир — це повага до життя, а не вбивства чи руйнування.
Благородне почуття, Аватаре,
але зрештою для багатьох з нас
неважливо, як ця війна почалася.
Важливо лише, як вона закінчиться.
Вважається, що, захопивши тебе,
Народ Вогню нарешті здійснить це.
Ви в це вірите?
Я мушу йти. Але чекатиму багатьох подальших бесід, Аватаре.
А поки я пришлю тобі жасминового чаю.
Він заспокоює.
- Їх упіймати непросто. - Я знаю.
Хоч би знайти швидку течію. Може, з їхнього сліду.
Або...
можна зробити інакше.
Ти несерйозно.
Катаро, ні! Ти нізащо не посадиш мене на...
Аватари.
Так, пане, вже роблю!
Стій!
Зупиніть його!
Вогонь, негайно!
Здоров, малий!
Сокко!
Не віриться, що ви вирушили по мене. Дякую.
Треба було провчити цих вогнеголових.
Маги Вогню не здадуться. Вони шукатимуть тебе.
Тож нам не можна додому.
Це небезпечно для наших.
Куди нам летіти?
Ґіатсо.
Так, це був би важкий тягар для будь-кого,
але ти, Аанґу, не будь-хто.
Ти сильний,
добрий і шляхетний.
Пам'ятай це.
Завжди пам'ятай, хто ти.
Аанґу?
Що це з ним? Що він робить?
Аанґу!
Ходімо!
Аанґу!
Припини!
Прошу!
Аанґу!
Аанґу,
я не уявляю кращого кандидата
для такої сили.
Ти мій друг.
І завжди будеш моїм другом.
Не хочу здатися грубим, але що то було?
Не знаю.
Я багато чого не знаю.
Ченці зникли, я лишився один.
Знаєш,
коли ти втрачаєш усе,
виявляєш, наскільки ти насправді сильний.
Тоді ти вчишся битися.
Вони принесли найвищу жертву заради мене.
Я маю подбати, щоб це було не марно.
Треба зробити те, що вони хотіли.
Завершити навчання і опанувати інші Підкорення,
щоб повернути світові баланс.
А, всього лиш?
Це був мій дім, і тепер його немає.
Лише втративши річ, ми розуміємо, як ми її цінували...
і що ми зробимо все, щоб її повернути.
Все.
Не знаю, куди це все приведе, і чи зможу я впоратися,
але я знаю напевно...
що я Аватар,
і це лише початок.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда